Справа № 463/833/24
Суддя: Яворський С. Й.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/833/24
Провадження №2-а/463/21/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Яворського С.Й.

з участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача Арендач М.В.

відповідача ОСОБА_1 (Кярамович)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить затримати громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач), здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 557 прикордонного знаку, територія Яворівської об`єднаної територіальної громади Яворівського району Львівської області, внаслідок чого, о 13 год. 30 хв. 29.01.2024 року був затриманий інспектором прикордонної служби відділення моніторингу обстановки майстер-сержантом ОСОБА_3 під час виконання завдань з охорони державного кордону на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Враховуючи те, що під час затримання відповідач зазначив, що являється громадянином України, з метою підтвердження (спростування) зазначеної інформації, належної ідентифікації особи, встановлення її правового статусу на території України та об`єктивного розгляду адміністративної справи за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 7 прикордонним Карпатським загоном 31.01.2024 року було направлено відповідний запит до Державної міграційної служби України щодо перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у громадянстві України або чи звертався відповідач із клопотанням щодо виходу з громадянства України (запит додається).

Також, в ході проведення перевірочних заходів стало відомо, що особа, яка назвалась громадянином України (зі слів) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надала про себе недостовірні відомості, а саме: невірне громадянство та неповне ім`я громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Прудентове, Приазовського р-ну, Запорізької обл., стать чоловіча, документ, що посвідчує особу відсутній.

Внаслідок чого, 01.02.2024 року 7 прикордонним Карпатським загоном направлено запит до Посольства Республіки Вірменія в Україні щодо затримання відповідача та підтвердження (спростування) інформації щодо перебування його в громадянстві (підданстві) Республіки Вірменія.

01.02.2024 року на адресу НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону надійшла відповідь від Посольства Республіки Вірменія в Україні, в якій зазначено, що відповідно до законодавства Республіки Вірменія відповідач є громадянином Республіки Вірменія, паспорт громадянина Республіки Вірменія не отримував.

01.02.2024 року Яворівським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Перебуваючи на території України (з моменту народження) паспортом громадянина Республіки Вірменія не документувався, а відповідно посвідки на тимчасове (постійне) проживання на території України не отримував.

Також, в ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що стосовно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості в базі даних щодо встановленого порядку перетинання державного кордону України - відсутні.

01.02.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке останній самостійно виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України.

У зв`язку з відсутністю у відповідача документів, що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України, а також відсутність можливості самостійно виконати рішення начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.02.2024 року про примусове видворення відповідача за межі території України, та достатніх коштів необхідних для виконання рішення про примусове видворення, тому позивач в порядку п.1 ч.1 ст.289 КАС України звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом, який просить задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.ст.246,289 КАС України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач), здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 557 прикордонного знаку, територія Яворівської об`єднаної територіальної громади Яворівського району Львівської області, внаслідок чого, о 13 год. 30 хв. 29.01.2024 року був затриманий інспектором прикордонної служби відділення моніторингу обстановки майстер-сержантом ОСОБА_3 під час виконання завдань з охорони державного кордону на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

На підставі протоколу про адміністративне затримання від 29.01.2024 року відповідача поміщено у ПТТ НОМЕР_1 прикордонного загону.

31.01.2024 року було направлено відповідний запит до Державної міграційної служби України щодо перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у громадянстві України або чи звертався відповідач із клопотанням щодо виходу з громадянства України (запит додається).

З наданих представником позивача в судовому засіданні пояснень та представлених суду матеріалів встановлено, що в ході проведення перевірочних заходів стало відомо, що особа, яка назвалась громадянином України (зі слів) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надала про себе недостовірні відомості, а саме: невірне громадянство та неповне ім`я громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Прудентове, Приазовського р-ну, Запорізької обл., стать чоловіча, документ, що посвідчує особу відсутній.

Внаслідок чого, 01.02.2024 року 7 прикордонним Карпатським загоном направлено запит до Посольства Республіки Вірменія в Україні щодо затримання відповідача та підтвердження (спростування) інформації щодо перебування його в громадянстві (підданстві) Республіки Вірменія.

01.02.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла відповідь від Посольства Республіки Вірменія в Україні, в якій зазначено, що відповідно до законодавства Республіки Вірменія відповідач є громадянином Республіки Вірменія, паспорт громадянина Республіки Вірменія не отримував.

01.02.2024 року Яворівським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Встановлено, що перебуваючи на території України (з моменту народження) відповідач паспортом громадянина Республіки Вірменія не документувався, а відповідно посвідки на тимчасове (постійне) проживання на території України не отримував.

Також, в ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що стосовно громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості в базі даних щодо встановленого порядку перетинання державного кордону України - відсутні.

У зв`язку із чим, 01.02.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке, яка зазначила представник позивача і відповідач цього не спростував, відповідач самостійно виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю документів, які надають право на перетинання державного кордону України та достатніх коштів необхідних для виконання даного рішення.

У відповідності до ч.3 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які документи, в тому числі оригінали, що посвідчують його особу та на підставі яких він може вибути з території України. Крім того, у відповідача відсутня можливість самостійно виконати рішення начальником 7 прикордонного Карпатського загону від 01.02.2024 року про примусове видворення за межі території України у зв`язку із відсутністю коштів та необхідних документів.

Крім того, представлені позивачем документи свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України чи реадмісії. Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи в зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Згідно з п.12 р. ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, загальний строк тримання іноземців та осіб без громадянства в ПТПІ не повинен перевищувати вісімнадцять місяців з дня фактичного їх затримання.

Частиною 1 ст. 289 КАС України передбачено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6,9,72-77,289,295,297 КАС України, ст.1,3,9Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

ухвалив:

Позов 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ) (місцезнаходження: ПТТ НОМЕР_1 прикордонного загону, АДРЕСА_2 ) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців починаючи з моменту проголошення судового рішення 01.02.2024 року до 01.08.2024 року.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.11 ст.289 КАС України, за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Рішення суду у відповідності до ч.16 ст.289 КАС України може бути оскаржене в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 01 лютого 2024 року.

Суддя: С.Й. Яворський