Справа № 380/17549/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/17549/22 пров. № А/857/17384/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року (головуючий суддя: Карп`як О.О., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК», 06.12.2022 звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7058648/39743065 від 14.07.2022; № 7058649/39743064 від 14.07.2022; № 7075691/39743065 від 18.07.2022; № 6890124/39743065 від 01.06.2022 ; № 6899523/39743065 від 03.06.2022; № 6899524/39743065 від 03.06.2022; № 6899521/39743065 від 03.06.2022; № 6899522/39743065 від 03.06.2022; № 6890123/39743065 від 01.06.2022; № 6904760/39743065 від 07.06.2022; № 7075692/39743065 від 18.07.2022; № 6899506/39743065 від 03.06.2022; № 6899528/39743065 від 03.06.2022; № 6899527/39743065 від 03.06.2022; № 6899526/39743065 від 03.06.2022; № 6899525/39743065 від 03.06.2022.

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 586 від 21.12.2021, № 621 від 31.12.2021, № 253 від 05.12.2021, № 688 від 31.12.2021, № 431 від 20.12.2021, № 558 від 23.12.2021, №430 від 18.12.2021, та № 649 від 24.12.2021, № 10 від 14.01.2022, № 6 від 12.01.2022, № 185 від 31.01.2022, № 84 від 01.12.2021, № 75 від 01.12.2021, № 76 від 01.12.2021, № 78 від 01.12.2021, № 406 від 14.12.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року позов задоволено та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» по 19848,00 грн судового збору та по 1500,00 грн витрат на правову допомогу.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління ДПС у м. Києві та оскаржило в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати та прийняти судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликався на те, що ТОВ «ВЕСТТЕК» не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Таким чином, позивачем не було надано вичерпний перелік документів у відповідності до п. 5 Порядку № 520.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» зареєстроване за адресою 79026, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка, буд.1, каб. 416, .

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 01 серпня 2020 року (далі Перевізник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел Трейд» (далі Замовник) було укладено Договір № К01086Т про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 30 листопада 2021 року (далі Контрагент, Позивач) та Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» (далі МХП) було укладено Договір транспортного експедирування та перевезення вантажів № 3П214/2021.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 29 червня 2021 року (далі Перевізник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карєр Новосілка» (далі Замовник) було укладено Договір № 29/06/21-2 на падання транспортних послуг по перевезенню вантажів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 05 листопада 2021 року (далі Виконавець, Позивач) та Приватним акціонерним товариством «Лебединський насіннєвий завод»» (далі Замовник.) було укладено Договір № 05/11/21 про надання послуг з перевезення вантажу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 13 січня 2022 року (далі Перевізник, Позивач) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі Замовник.) було укладено Договір № 1 про надання послуг з перевезення вантажів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 16 березня 2021 року (далі Перевізник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелісса-Агро» (далі Замовник) було укладено Договір перевезення вантажів № 16/03-2021.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 29 червня 2021 року (далі Наймодавець, Позивач) та Приватним підприємством «Західний Буг» (далі Наймач) було складено Договір найму транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує № 49/Н-ЗБ.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТТЕК» 27 січня 2020 року (далі Виконавець, Позивач) та ІІриватним підприємством «Девік» (далі Експедитор) було укладено Договір перевезення вантажів № 7117.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

ТОВ «ВЕСТТЕК» за наслідком здійснення господарської діяльності з надання транспортно-логістичних послуг, з метою забезпечення виконання вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України було складено податкові накладні:

№ 586 від 21.12.2021, № 621 від 31.12.2021, № 253 від 05.12.2021, № 688 від 31.12.2021, № 431 від 20.12.2021, № 558 від 23.12.2021, № 430 від 18.12.2021, № 649 від 24.12.2021, № 10 від 14.01.2022, № 6 від 12.01.2022, № 185 від 31.01.2022, № 84 від 01.12.2021, № 75 від 01.12.2021 року, № 76 віл 01.12.2021, № 78 від 01.12.2021, № 406 від 14.12.2021.

Після надіслання податкових накладних платник податків отримав квитанції (а. с. 40, 43, 54, 65, 86, 89, 92, 95, 104, 115, 127, 148, 151, 154, 157, 160 том 1), відповідно до тексту якої документ (податкова накладна) прийнято, однак реєстрація зазначених податкових накладних зупинена. В квитанції зазначено, що:

1) коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, (щодо податкових накладних № 586 від 21.12.2021, № 621 від 31.12.2021, № 253 від 05.12.2021, № 688 від 31.12.2021, № 431 від 20.12.2021, № 558 від 23.12.2021, №430 від 18.12.2021, та № 649 від 24.12.2021, № 10 від 14.01.2022, № 6 від 12.01.2022, № 185 від 31.01.2022, № 84 від 01.12.2021, № 75 від 01.12.2021, № 76 віл 01.12.2021, № 78 від 01.12.2021 року, № 406 від 14.12.2021).

Платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової/розрахунку коригування в ЄРПН.

ТОВ «ВЕСТТЕК» було направлено пояснення до кожної з податкових накладних із додаванням всіх первинних документів по господарським операціям, які у своїй сукупності повною мірою підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних, відображають суть господарської операції та дозволяють достеменно підтвердити факт надання відповідних послуг.

Комісія ГУ ДПС у Львівській області за наслідками розгляду наданих платником податків пояснень та документів прийняла рішення:

№ 7058648/39743065 від 14.07.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 21.12.2021 № 586 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 41 том 1);

№ 7058649/39743064 від 14.07.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.12.2021 № 621 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 44 том 1);

№ 7075691/39743065 від 18.07.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 05.12.2021 № 253 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 57 том 1);

№ 6890124/39743065 від 01.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.12.2021 № 688 в Єдиному реєстрі податкових накладних.(а. с. 67 том 1);

№ 6899523/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 20.12.2021 № 431 в Єдиному реєстрі податкових накладних.(а. с. 87 том 1);

№ 6899524/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 23.12.2021 № 558 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 90 том 1);

№ 6899521/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 18.12.2021 № 430 в Єдиному реєстрі податкових накладних.(а. с. 93 том 1) .

№ 6899522/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.12.2021 № 649 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 96 том 1);

№ 6890123/39743065 від 01.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.12.2021 № 649 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 106 том 1);

№ 6904760/39743065 від 07.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 12.01.2022 № 6 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а .с. 117 том 1);

№ 7075692/39743065 від 18.07.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.01.2022 № 185 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 129 том 1);

№ 6899506/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 01.12.2021 № 84 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 149 том 1).

№ 6899528/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 01.12.2021 № 75 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 152 том 1);

№ 6899527/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 01.12.2021 № 76 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а. с. 155 том 1);

№ 6899526/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 01.12.2021 № 78 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 158 том 1);

№ 6899525/39743065 від 03.06.2022, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 14.12.2021 № 406 в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а. с. 161 том 1).

Рішення обґрунтовані тим, що платник податків не надав копій документів, а саме: договорів, зокрема «ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків».

Уважаючи рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в реєстрації, протиправними та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між ТзОВ «ВЕСТТЕК» і його контрагентами, а також враховуючи те, що належні документи були надані контролюючому органу, не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних № 586 від 21.12.2021, № 621 від 31.12.2021, № 253 від 05.12.2021, № 688 від 31.12.2021, № 431 від 20.12.2021, №558 від 23.12.2021, № 430 від 18.12.2021, та № 649 від 24.12.2021, № 10 від 14.01.2022, № 6 від 12.01.2022, № 185 від 31.01.2022, № 84 від 01.12.2021, № 75 від 01.12.2021, № 76 від 01.12.2021, № 78 від 01.12.2021 року, № 406 від 14.12.2021.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 520 від 12.12.2019 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 за № 1245/34216) (далі Порядок № 520), цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня) (п. 2 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку № 520).

За правилами пункту 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7 Порядку № 520).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пункт 5 Порядку № 520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, однак такий перелік не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно такого переліку.

При цьому, в залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова накладна для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв`язку з зупиненням реєстрації спірних накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем подано на розгляд комісії контролюючого органу пояснення та документи, щодо господарських операцій з: Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел Трейд», Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП», Товариством з обмеженою відповідальністю «Карєр Новосілка», Приватним акціонерним товариством «Лебединський насіннєвий завод», Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Мелісса-Агро», Приватним підприємством «Західний Буг», ІІриватним підприємством «Девік», на підставі яких такі накладні сформовані.

Зокрема подано договори, додаткові угоди, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), платіжні доручення, акти надання послуг, заявки на перевезення вантажу, виписки з банківського рахунку (а. с. 10-160 том 1).

Однак, контролюючий орган оскаржуваними рішеннями відмовив у реєстрації податкових накладних.

Так, відповідно до п. 9 та п. 11 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до п. 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що наведеним нормативно-правовим актом визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем, позивачем було виконано вимоги контролюючого органу та надано відповідні пояснення до яких долучено копії наявних документів, що підтверджують проведення господарських операцій.

Доказів та обґрунтувань щодо того, що подані документи складені/оформлені з порушенням вимог чинного законодавства відповідачем не надано, а судом апеляційної інстанції не встановлено.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Разом з тим, квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не містить інформації, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Тобто, предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Аналогічні висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 справа № 500/2237/20.

За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши подані документи, дійшов висновку, що позивачем надано необхідні документи, які підтверджують інформацію, зазначену у податкових накладних, та які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції позивачем, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Враховуючи вищенаведене, оскільки в ході розгляду цієї справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних при Головному управлінні ДПС у м. Києві будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не зазначено, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання дій протиправними, скасування оскаржуваних рішень та зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу подано, зокрема: копії договору про надання правничої допомоги № 01/06 від 01.06.2022, додаткова угода № 5 від 21.11.2022, у яких визначено фіксовану суму розміру гонорару адвоката 8000 грн, опис виконаних робіт Адвокатським об`єднанням «ВІФІКС».

Згідно опису виконаних робіт Адвокатським об`єднанням «ВІФІКС», надано такі послуги:

- проведення зустрічі з представниками клієнта (30 хв);

- вивчення та аналіз первинних документів (3 год);

- формування обґрунтувань, виклад обставин справи, написання позову (10 год);

- формування позовної заяви з додатками (копіювання, засвідчення копій) (3 год).

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, не відповідає критеріям співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, а розглядувана справа є незначної складності і розглядалася за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідно стягнути витрати на правничу на користь позивача з кожного відповідачів по 1500 грн.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року у справі № 380/17549/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
В. В. Ніколін