Справа № 380/23449/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/23449/21 пров. № А/857/17552/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Носа С.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року (суддя Кухар Н.А., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/23449/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Первинна професійна спілка "Правозахисники країни",

про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНП у Львівській області), в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 08.11.2021 №498 о/с «Про особовий склад» в частині відсторонення від виконання службових обов`язків з 08.11.2021 до усунення причин, що зумовили таке відсторонення та припинення виплати грошового забезпечення старшому інспектору сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 ; 2) стягнути з ГУНП у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.11.2021 без урахування податків та зборів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 07.07.2023 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 року - скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 8 листопада 2021 року №498 о/с «Про особовий склад» у частині відсторонення від виконання службових обов`язків з 8 листопада 2021 року до усунення причин, що зумовили таке відсторонення та припинення виплати грошового забезпечення старшому інспектору сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області Прокопик І.О.. Справу у частині вирішення позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 прийнято до провадження (до нового розгляду) адміністративну справу №380/23449/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області в частині позовної вимоги про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 року - позов задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час відсторонення від виконання службових обов`язків в сумі 47555,64 грн. без урахування податків та зборів, обов`язкових платежів. Рішення суду в частині стягнення за один місяць у розмірі 13430,01 грн. допущено до негайного виконання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції від 29.08.2023 не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права та процесуального права, не враховано аргументів відповідача, використані помилкові посилання на судову практику, а висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає про формальний підхід суду першої інстанції до розгляду даної справи, рішення винесено не об`єктивно, без врахування позиції ГУНП у Львівській області та з перешкоджанням доступу до правосуддя. Вважає апелянт, що суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо наявності у позивачки права на отримання грошового забезпечення за час відсторонення від виконання службових обов`язків, не врахував особливостей проходження служби поліцейськими та не застосував до спірних правовідносин норми ч.5 ст.70 Закону України "Про Національну поліцію", а обчислив середньоденне грошове забезпечення з врахуванням премії, як обраховується грошове забезпечення за час вимушеного прогулу при звільненні, а не при відстороненні (як у даній справі). На думку скаржника, судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи в частині позовних вимог.

За результатами апеляційного розгляду апелянт (відповідач) просить скасувати оскаржене рішення суду від 29.08.2023, постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Відповідно до наказу №498о/с від 08.11.2021 «Про особовий склад» відсторонено старшого інспектора сектору запобігання корупції капітана поліції ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків з 08 листопада 2021 року до усунення причин та умов, що зумовили таке відсторонення; припинено виплату грошового забезпечення поліцейському з 8 листопада 2021 року на період її відсутності на службі через невиконання вимог законодавства щодо захисту населення від інфекційних хвороб без поважних причин (а.с. 58 т.1).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Начальник ГУНП у Львівській області 24 лютого 2022 року видав наказ №91о/с «Про особовий склад» та на виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» наказав допустити до виконання службових обов`язків з 24 лютого 2022 року, у т.ч. капітана поліції ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 07.07.2023 року в справі №380/23449/21 визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 8 листопада 2021 року №498 о/с «Про особовий склад» у частині відсторонення від виконання службових обов`язків з 8 листопада 2021 року до усунення причин, що зумовили таке відсторонення та припинення виплати грошового забезпечення старшому інспектору сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області Прокопик І.О.. Справу у частині вирішення позовної вимоги про стягнення з ГУНП у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає рішення суду першої інстанції вірним, виходячи з наступного.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.11.2021 по 23.02.2022, суд враховує наступне.

У цій справі Верховний Суд визнав протиправним і скасував наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 8 листопада 2021 року №498 о/с «Про особовий склад» у частині відсторонення від виконання службових обов`язків з 8 листопада 2021 року до усунення причин, що зумовили таке відсторонення та припинення виплати грошового забезпечення старшому інспектору сектору запобігання корупції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 ..

Отже, помилково вважає ГУНП у Львівській області про необхідність застосування норми ч.5 ст.70 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки такі положення не підлягають до застосування щодо поліцейських, відсторонення яких було визнано незаконним. За такими поліцейськими грошове забезпечення зберігається в повному обсязі.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудову функцію.

Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.

Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вказана норма права, крім превентивної функції, виконує функцію соціальну, задовольняючи потребу працівника в засобах до існування на період незаконного звільнення. Відтак, за умови встановлення факту незаконного звільнення особи, час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим.

Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 по справі №755/12623/19.

Згідно п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно із п.11 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС 06.04.2016 №260, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ цього Порядку, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Отже, в ГУНП у Львівській області у зв`язку із скасуванням в судовому порядку наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 08.11.2021 №498 о/с «Про особовий склад» виник обов`язок щодо нарахування та виплати грошового забезпечення позивача за спірний період.

Згідно архівної відомості №1 за період з січня 2021 по грудень 2021 грошове забезпечення ОСОБА_1 за вересень 2021 становило 13430,01 грн., за жовтень 2023- 13430,01 грн..

Таким чином, середньомісячне грошове забезпечення становить 13430,01 грн (13430,01 +13430,01) : 2. При цьому середньоденне грошове забезпечення становить - 440,33 грн (13430,01 +13430,01) : 61.

Суд встановив, що період вимушеного прогулу з 08.11.2021 по 23.02.2022 становить 108 календарних днів.

Відтак правильно визначив суд першої інстанції, що грошове забезпечення за час відсторонення, яке підлягає стягненню на користь позивача, становить 440,33 х 108= 47555,64 грн..

Враховуючи наведені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього грошового забезпечення за час відсторонення від виконання службових обов`язків в сумі 47555,64 грн. без урахування податків та зборів, обов`язкових платежів.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта в тому, що рішення судом винесено не об`єктивно, без врахування позиції ГУНП у Львівській області та з перешкоджанням доступу до правосуддя, покликаючись на те, що лише 14 вересня 2023 року відповідачу стало відомо про розгляд судом цієї справи, матеріали якої завантажено до Електронного суду, оскільки листом Правового департаменту НП України від 11.08.2023 №4034/26/6-2023 (а.с. 233-зв. т.2) повідомлено Первинну професійну спілку «Правозахисники країни», що скаргу про виконання судового рішення та виплати грошового забезпечення розглянуто. Повідомлено, що згідно наданої інформації ГУНП у Львівській області наказ №498 о/с від 08.11.2021 приведено у відповідність до постанови Верхового Суду від 07.07.2023 у справі №380/23449/21. Також у листі зазначено, що питання про нарахування грошового забезпечення за час вимушеного прогулу на даний час розглядається Львівським окружним адміністративним судом у справі №380/23449/21.

Крім цього, із змісту листа-відповіді ГУНП у Львівській області №П-190/05/13-2023 від 08.08.2023 видно, що Головному управлінню було відомо про те, що Верховний Суд направив адміністративну справу №380/23449/21 на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, у частині вирішення позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 234 т.2).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

У той же час, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні відомості по справі №380/23449/21, зокрема, ухвала про відкриття провадження у справі - надіслано судом: 01.08.2023. Зареєстровано: 02.08.2023. Оприлюднено: 03.08.2023.

Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про безпідставність доводів апелянта (відповідача) в цілому.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року в адміністративній справі №380/23449/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
С. П. Нос