Справа № 583/42/24
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.12.2023 року у кабінеті начальника Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки інструктором відділення рекрутингу та комплектування 2 відділу Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки йому було надано для ознайомлення протокол про адміністративне правопорушення, за яким встановлено, що 25.12.2023 року о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 порушив абз.5 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не виконав розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації Охтирської районної військової адміністрації від 08.12.2023 року про внесення змін до розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації Охтирської районної військової адміністрації від 17.11.2023 року № 149-ОД «Про організацію та проведення заходів загальної мобілізації людських та транспортних ресурсів», а саме: « ОСОБА_1 отримавши вищезазначене розпорядження щодо мобілізації на підвідомчій території людських та транспортних ресурсів, який не забезпечив виконання запланованих показників, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, вчинене в особливий період». 25.12.2023 року після складання протоколу, начальником Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки винесено оскаржувану постанову № 805/2023, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5100 грн. Вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, а також безспірні та допустимі докази, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем були виконані вимоги ст.ст. 254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП. На підставі вищевикладеного просить визнати протиправною та скасувати постанову від 25.12.2023 року № 805/2023 начальника Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Процесуальні дії в справі та аргументи сторін.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 05.01.2024 року відрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

23.01.2024 року від Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначили про безпідставність заявлених вимог, оскільки, підставою для складення адміністративних матеріалів стало невиконання посадовою особою органу місцевого самоврядування розпорядження голови Охтирської районної військової адміністрації від 08.12.2023 року «Про внесення змін до розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації Охтирської районної військової адміністрації від 17.11.2023 року № 149-ОД «Про організацію та проведення заходів загальної мобілізації людських та транспортних ресурсів», не виконав заплановані показники за період з 16.11.2023 по 16.12.2023. Вважають, що процедура провадження у адміністративній справі здійснена з дотриманням закону, уповноваженою особою, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а постанова є законною та обґрунтованою.

Положеннями ст. 12 КАС України передбачається, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

В розумінні ст. 257, ст. 263 ч.1 п. 2 КАС України вказана справа є незначної складності, може розглядатися в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням положень ст. 286 КАС України, в якій визначено, що вказаної категорії справи вирішуються судом протягом десяти днів з дня відкриття провадження в справі, сторони письмово виклали свої обґрунтування, а тому суд дійшов висновку про подальший розгляд справи без виклику сторін.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.

Оскільки, суд не вбачає підстав для розгляду даної справи з повідомленням (викликом) сторін, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а тому у відповідності до положень ст. ст. 4, 257, 260, 262 КАС України розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно із ст. 10 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито, крім випадків, визначених цим Кодексом, в розумінні ст. 4, ст. 262 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. У такому випадку судове засідання не проводиться, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

З огляду на те, що згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи та мотиви суду.

Встановлено, що 25.12.2023 року інструктором відділення рекрутингу та комплектування 2 відділу Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки складено протокол про адміністративне правопорушення на сільського голову Комишанської сільської ради Охтирського району ОСОБА_1 в тім, що 25.12.2023 року о 10 год. 30 хв. нібито встановлено факт порушення вимог абз.5 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинене сільським головою Комишанської сільської ради ОСОБА_1 , який не виконав розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації Охтирської районної військової адміністрації від 08.12.2023 року «Про внесення змін до розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації Охтирської районної військової адміністрації від 17.11.2023 року № 149-ОД «Про організацію та проведення заходів загальної мобілізації людських та транспортних ресурсів». ОСОБА_1 отримавши вищезазначене розпорядження щодо мобілізації на підвідомчій території людських та транспортних ресурсів, який не забезпечив виконання запланованих показників, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, вчинене в особливий період (а.с. 13-14).

25.12.2023 року начальником Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Думчиковим А.А. винесено постанову № 805/2023, згідно якої на ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП накладено штраф у розмірі 5100 грн. /а.с.34/.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як стверджує позивач у позові, він не був запрошений на складання протоколу та не був присутнім при розгляді справи.

З матеріалів, наданих відповідачем слідує, що такі твердження позивача заслуговують на увагу суду, оскільки відповідачем до відзиву не надано суду доказів протилежного; свідків у протоколі не зазначено, відомостей про вручення ОСОБА_1 копії протоколу суду не надано, як не надано і даних про те, що ОСОБА_1 повідомлено про час і місце розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст.258 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, як встановлено з позовної заяви, пояснень позивача та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, позивач під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення присутній не був та з протоколом його не ознайомлювали. Зазначений висновок суду підтверджується також відсутністю у протоколі про адміністративне правопорушення підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про ознайомлення зі змістом протоколу, його письмових пояснень, підпису про отримання другого екземпляру протоколу.

Як наслідок складення протоколу у відсутності ОСОБА_1 , позивач був позбавлений можливості надати пояснення по суті правопорушення, йому не було роз`яснено його процесуальні права, не було ознайомлено з протоколом та не вручено його копію, що, на думку суду, є істотним порушенням прав позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку, що уповноваженою особою не виконано вимоги ст.278 КУпАП в частині вирішення питання про правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки орган, що розглядав справу, не звернув увагу на вищезазначені порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Як вбачається з постанови №805/2023 від 25.12.2023 року, начальник Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, розглянувши за відсутності ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №805/2023 від 25.12.2023 року, дійшов висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, і застосував до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5100 грн.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст.268 та ст.278 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглянута Охтирським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки без перевірки обставин, чи було сповіщено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи. Суду не надано жодних доказів у підтвердження повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Інші доводи та аргументи, враховуючи встановлене судом, не мають правового значення для вирішення цього спору.

Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у підтвердження правомірності прийнятого рішення не надано суду належних, допустимих, переконливих доказів.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищезазначених обставин суд дійшов висновку, що постанову №805/2023 від 25.12.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 винесено на підставі матеріалів, складених та розглянутих з істотним порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим наявні законні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови як протиправної та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Висновок суду.

Таким чином, оцінюючи надані в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, перевіряючи чи прийнято відповідачем постанову обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно, суд приходить до висновку, оскільки відповідачем належним чином не доведено належними і допустимими доказами факту вчинення позивачем , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань установи відповідача.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2,4, 6, 9,10,12, 72-77, 90,139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.12.2023 року № 805/2023 начальника Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5100 грн., закрити провадження в справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 584,51 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05.02.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Охтирський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (юридична адреса вул.Гафановича,12 м.Охтирка, Сумської області, код ЄРДПОУ 09576240).

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Т.О. Ярошенко