Справа № 240/24077/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24077/23

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

30 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Аваєвої Н.В.,

представника відповідача: Вірьовкіна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пулинської селищної ради Житомирської області про визнання протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Пулинської селищної ради Житомирської області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення 30 сесії 8 скликання Пулинської селищної ради від 16 лютого 2023 року № 1077;

- зобов`язати Пулинську селищну раду прийняти рішення, яким затвердити погоджений проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 81,7089 та передати в оренду ОСОБА_2 земельну ділянку площею 50 га з кадастровим номером :07:000:0209, земельну ділянку площею 31,7089 га з кадастровим номером :07:000:0210, які були створені в результаті поділу земельної ділянки площею 81,7089 га з кадастровим номером :07:000:0197.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 30-ї сесії 8 скликання Пулинської селищної ради від 16.02.2023 №1077 "Про розгляд заяви ОСОБА_2 про виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №240/11704/19" .

Зобов`язано Пулинську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 02.02.2023 №02-02-2023/001 та прийняти рішення встановленої форми з урахуванням норм Земельного кодексу України.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Пулинської селищної ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

30.11.2023 представник позивача через підсистему "Електронний Суд" подав заяву до Житомирського окружного адміністративного суду про ухвалення додаткового рішення, у якому просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 15000,00 грн.

04.12.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн.

Додатковим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Пулинської селищної ради на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8200,00 грн. (вісім тисяч двісті гривень).

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягуючи з Відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 8200 гривень суд першої інстанції не врахував всі обставини для прийняття справедливого та обґрунтованого додаткового рішення, оцінку об`єму наданих Позивачу адвокатом Аваєвою Н.В. послуг не надав, а просто формально стягнув з Відповідача рівно стільки, скільки останній заплатив своєму представникові адвокату ОСОБА_3 , який фактично програв дану справу.

Також додатковим обґрунтуванням зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката Аваєвої Н.В. до 8200 гривень зазначено часткове задоволення позову. Проте основна позовна вимога щодо скасування незаконного рішення Відповідача була судом першої інстанції задоволена.

Отже, в разі задоволення апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року у справі № 240/24077/23, суд апеляційної інстанції буде мати достатньо підстав для скасування додаткового рішення та постановлення нового судового рішення про стягнення з Відповідача витрат на правову (правничу) допомогу Позивача в суді першої інстанції в заявленому розмірі 15000 гривень.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.01.2024 року.

В судовому засіданні 30.01.2024 року позивач та представник позивача підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, колегія суддів за згодою останніх, визначилась щодо можливості подальшого розгляду справи з винесенням відповідного рішення в порядку письмового проваддження.

Вирішуючи питання щодо підставності ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 15000,00 грн. витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні фіксованого розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони.

Так, з матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, представником позивача надано:

- ордер;

- договір про надання правової допомоги від 08.08.2023;

- додаткову угоду договору від 21.11.2023, у якій вказано, що сторони у відповідності до п. 3.1. Договору узгодили вартість правової допомоги (гонорару) у фіксованому розмірі по справі № 240/24077/23 в суді першої інстанції (Житомирський окружний адміністративний суд): складання позовної заяви, додаткових заяв і клопотань у справі, участь в судових засіданнях - 15 000 грн.;

- акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 25.11.2023, у п.1 якого зазначено, що Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги у справі № 240/24077/23 в суді першої інстанції (Житомирський окружний адміністративний суд) за переліком і на суму визначену Додатковою угодою від 21.11.2023 року до Договору від 08.08.2023 року, яка склала 15 000 гривень.

- рахунок-фактура за надані послуги на суму 15000,00 грн.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В той же час, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, а також виходячи з тривалого часу розгляду справи (з 16.08.2023р.), значного обсягу матеріалів пов"язаних з матеріалами інших адміністративних справ (№240/8846/19, №240/11704/19), враховуючи значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на їх репутацію або чи викликала справа публічний інтерес, тощо, характеру доказів у справі та ставленню до них сторін через вчинені дії та прийняті рішення (починаючи з 2019 року), а також виходячи з загальних доводів поданого клопотання відповідача, щодо зменшення витрат до 1000,00 грн., без конкретизації суми, та незважаючи на те, що за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції залишено без задоволення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов не аргументованого висновку про необхідність стягнення витрат понесених на правову допомогу у сумі - 8200,00 грн. меншій від заявленої в 15000,00 грн.

Тому, визначений та погоджений сторонами договором фіксований розмір гонорару в 15000,00 грн. підлягає задоволенню в повному розмірі, оскільки при його обчисленні уже було враховано і складність справи і кваліфікацію та досвід адвоката і фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Тому, визначена сума гонорару в 15000,00 гргн. на думку колегії буде співмірною до витраченого адвокатом часу.

Отже, представлені суду матеріали доводять факт понесення позивачем визначених ним витрат на правову допомогу під час розгляду адміністративної справи №240/24077/23.

Відповідачем в суді не доведена неспівмірність зазначених витрат позивача.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, додаткове рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення заяви у повному обсязі з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Додаткове рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою задовольнити заяву представника позивача - Волкова Павла Олександровича.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пулинської селищної ради на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. (п"ятнадцять тисяч гривень 00 коп).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 лютого 2024 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.