Справа № 240/17306/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17306/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

02 лютого 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними, скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000140/2 від 31.05.2023;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови Житомирської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до iнвойсу (рахунок фактура) від 23.05.2023 №5826 позивач придбав у Федеративній Республіці Німеччина транспортний засіб: мотоцикл марка DUCATI, модель SCRAMBLER, календарний рік виготовлення 2021, об"єм 803 куб.м., що був у використанні з пошкодженою трансмісією.

30 травня 2023 року, з метою митного оформлення ввезеного на територію України мотоцикла, уповноваженою особою позивача до митного органу було подано митну декларацію №23UA71U2, в якій зазначено митну вартість за основним методом, за ціною договору в сумі 5300,00 євро.

Разом з митною декларацією декларантом подано такі документи:

- рахунок-фактуру (інвойс) від 23.05.2023 № 5826 з перекладом на українську мову;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.03.2021 № НОМЕР_1 ;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 30.05.2023;

- паспорт громадянина України - ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ у м. Житомирі 19.03.2016;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 04.07.1997;

- фото транспортного засобу.

АСМО «Інспектор» за кодом 105-2,117-2 згенеровано митні формальності з повідомленням: «можливе заниження митної вартості транспортного засобу. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості транспортного засобу, у тому числі, характеристик товару, які впливають на визначення митної вартості».

З метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару декларанту направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів.

На вимогу митниці декларантом надано:

- копію митної декларації Республіки Польща № 23PL451010Е0602955 від 26.05.2023;

- звіт № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023.

За результатами вивчення поданих декларантом документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 31.05.2023 № UA101000/2023/000140/2, яким за резервним методом, ґрунтуючись на раніше визнаній (визначеній) митним органом митній вартості схожого товару за МД від 23.05.2022 №UА205050/2022/030622 визначено, що митна вартість ввезеного позивачем мотоцикла становить 9500,00 євро.

Також, у зв`язку з коригуванням митної вартості Житомирською митницею Держмитслужби 05.06.2023 прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/000746 та роз`яснено право щодо випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантій.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, вважаючи їх необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. При цьому, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а тому визначення відповідачем митної вартості товарів здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного рішення відповідача про коригування митної вартості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Приписами статей 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

За змістом частини першої статті 51, частини першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною другою статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

За приписами статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Як встановлено з матеріалів справи, декларант (позивач) при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав:

- рахунок-фактуру (інвойс) від 23.05.2023 № 5826 з перекладом на українську мову;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.03.2021 № НОМЕР_1 ;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 30.05.2023;

- паспорт громадянина України - ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , виданий Богунським РВ у м. Житомирі 19.03.2016;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 04.07.1997;

- фото транспортного засобу.

Крім того, на вимогу митниці декларантом надано:

- копію митної декларації Республіки Польща № 23PL451010Е0602955 від 26.05.2023;

- звіт № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023.

Митна вартість імпортованого мотоцикла була визначена позивачем за рахунком-фактурою від 23.05.2023 № 5826 в розмірі 5100,00 євро та витрат на транспортування у розмірі 200 євро на підставі довідки від 30.05.2023. Водночас, коригування митної вартості товару на рівні 9500,00 євро було проведено митним органом на підставі статті 64 МК України за резервним методом визначення митної вартості.

При цьому, матеріали справи не містять, та апелянтом не наведено належних та достатніх аргументів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

У правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа 21-591а15) вказано, що митному органу необхідно витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність відомостей про заявлену митну вартість у зв`язку з тим, що:

- у рахунку-фактурі (інвойсі) від 23.05.2023 № 5826 продавцем транспортного засобу зазначено особу, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 24.03.2021, що діяв на момент відчуження транспортного засобу, не є його власником, що на переконання митного органу створює обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну його продажу;

- додана на вимогу митного органу копія митної декларації Республіки Польща не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості (ціни товару) оскільки: 1)документ складений не у фактичній країні експорту товару; 2) відправником на отримувачем товару зазначена одна і та сама особа, яка вносила відповідні відомості до декларації, в т.ч. щодо ціни товару. Вказана особа, є покупцем товару, а тому є упередженою щодо відомостей про ціну товару, що нею декларується після виїзду з митної території Німеччини на території третьої країни - Республіки Польща;

- довідка від 30.05.2023 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості у зв"язку з тим, що в ній не зазначено відомості про транспортний засіб, якого стосується вказана довідка, адже ОСОБА_1 міг нести витрати по транспортуванню будь-якого транспортного засобу за вказаним у довідці маршрутом. Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу не базується на об"єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування;

- додатково наданий звіт № 230531/055 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості мотоцикла від 31.05.2023 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару.

Крім того зазначено, що відповідно до частини 3 статті 53 МК України не надано такі документи, що підтверджують заявлену витну вартість товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копія митної декларації країни відправлення.

Разом з тим, як достеменно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, здійснюючи коригування митної вартості транспортного засобу на підставі митної декларації від 23.05.2022 № UА205050/2022/030622 відповідач використав лише марку мотоцикла - DUCATI. Проте, на модель, об`єм двигуна, потужність, масу, наявність пошкоджень комплектацію, митний орган уваги не звернув увагу. В свою чергу, відповідач був зобов`язаний врахувати ці обставини при прийнятті спірного рішення.

Як зазначає позивач, мотоцикл DUCATI SCRAMBLER 800 та мотоцикл DUCATI Multistrada 950 є абсолютно різними, як за класом та призначенням транспортні засоби, в яких немає схожих характеристик. Зокрема, Multistrada має об`єм двигуна 937 см3, потужність 83 kw та вагу 236 кг, в той час у Scrambler об`єм двигуна 800 см3, потужність - 54 kw, а вага 192 кг. З офіційної інформації на сайті ducati.it ціна за новий DUCATI SCRAMBLER 800 у 2023 році становить 9690 євро, ціна базової моделі Multistrada становить 15690 євро.

З наведеного слідує, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості порівняння всіх впливаючих на ціну характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Доводи апелянта про те, що довідка від 30.05.2023 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості у зв`язку з тим, що в ній не зазначено відомості про транспортний засіб, якого стосується вказана довідка, адже ОСОБА_1 міг нести витрати по транспортуванню будь-якого транспортного засобу вказаним у довідці маршрутом, колегія суддів відхиляє, оскільки в наданих документах до митного оформлення транспортного засобу міститься інформація, що автомобіль слідував з Німеччини до кордону України. Крім того з матеріалів справи вбачається, що транспортування мотоцикла по вказаному маршруті було здійснено на власному транспортному засобі позивача, що виключало необхідність договірних відносин з третіми особами щодо поставки товару. Крім того МК України не визначено чіткого переліку документів, що можуть підтверджувати витрати на транспортування.

Також, суд зазначає, що інформація у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу щодо особи власника, відмінної від тієї, що склала рахунок-фактуру, рівно як і зазначення відправником транспортного засобу митній декларації країни відправлення особи, яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не є його попереднім власником, не впливає на числові значення складових митної вартості автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Колегія суддів вважає безпідставними сумніви митного органу у достовірності вказаного в рахунку-фактурі від 23.05.2023 №5826 правочину, як і сумніви у праві Едуарда Верховського розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу, оскільки вказаний в інвойсі № 5826 від 23.05.2023 правочин щодо купівлі-продажу транспортного засобу є правомірним та дійсним, не був визнаний судом у встановленому законодавством порядку недійсним, а також не є нікчемним в силу закону.

Суд відмічає, що правовідносини, що виникли між Едуардом Верховським та особою, що значиться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не можуть впливати на права позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, разом з тим використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин придбання транспортного засобу, або що видані позивачу документи є фіктивними чи недійсними.

Враховуючи викладене, слід зазначити, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості .

Беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, що підтверджуються належними доказами, є безпідставними і висновки відповідача, що слугували причиною видачі картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA101020/20263/000746 про те, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом у графі 45 декларації невірно розрахована митна вартість №1, та вона не підтверджена документально, а вибраний метод її визначення не відповідає умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, чим порушено вимоги ст. ст. 52, 53 МК України. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості №UА101000/2023/000140/2 від 31.05.2023 дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, крім того це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги ст.266, 289, 293 МК України.

Так, 31.05.2023 декларантом було подано нову ЕМД № 23UА27U9 відповідно до якої товар задекларовано за визначеною митницею митною вартістю та при цьому сплачено всі належні митні платежі, виходячи з даної митної вартості. В графі 43 ЕМД зазначено резервний метод визначення митної вартості, що відповідає коду «6», в графі 44 ЕМД під кодом 1501 зазначено рішення митниці про коригування митної вартості № UА101000/2023/000140/2 від 31.05.2023.

Правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3, специфікації форми МД-8 , порядок унесення відомостей до доповнення форми МД-6, випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8.П визначає Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України №651 від 30 травня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684 (далі - Порядок №651).

Відповідно до глави 2 розділу ІІ "Заповнення граф митних декларацій" Порядку №651 графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів.

У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Графа 47 "Нарахування платежів" заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, та/або сплати плати.

Графа 48 «Відстрочення платежу» у разі забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х Митного кодексу України зазначається кінцевий термін дії гарантії.

З поданої позивачем митної декларації 23UA27U9 вбачається, що в графі 43 в лівому підрозділі визначено метод 1, а в правому 6. Тобто, 1 метод, який визначено декларантом, та 6 в зв`язку з рішенням відповідача.

Графа 48 містить кінцевий термін дії гарантії, тобто відповідно до розділу Х МК України, на який відсилає ч.7 ст.55 МК України.

Графа 47, в «подробиці розрахунків» зазначено дві суми 17283,29 та 38023,23, які в сумі і становлять 55 306,52, яка і є фінансовою гарантією.

Таким чином, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. При цьому, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, а тому визначення відповідачем митної вартості товарів здійснено з порушенням вимог митного законодавства України.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні прийнято без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, і є такими, що підлягають скасуванню.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.