Справа № 120/4348/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

30 січня 2024 р. Справа № 120/4348/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

суддів: Дмитришеної Р.М.

Воробйової І.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Зданевич Н.Ю.

представника позивача: Корнійчука С.А.

представника відповідача: Колівошко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури

про: визнання протиправними та скасування рішення про неуспішне проходження атестації, наказу про звільнення з посади та органів прокуратури, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення про неуспішне проходження атестації, наказу про звільнення з посади та органів прокуратури, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Рішенням від 17.12.2020 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 09.06.2022 скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 залишено в силі.

31.03.2023 представником позивача подано заяву про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 за виключними обставинами. Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 01.03.2023 № 1-р(ІІ)/2023 (справа № 3-5/2022(9/22) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ.

Ухвалою від 05.04.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2023, відмовлено у відкритті провадження за виключними обставинами у цій справі.

Постановою Верховного Суду від 02.11.2023 скасовано ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05.04.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2023, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 20.11.2023 відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення про неуспішне проходження атестації, наказу про звільнення з посади та органів прокуратури, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Даною ухвалою також вирішено проводити розгляд заяви колегією у складі трьох суддів, у відповідності до ч. 8 ст. 33 КАС України.

Ухвалою від 23.11.2023 заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 30.01.2024 представник позивача підтримав вимоги заяви та просив .

З огляду на викладене, представник позивача підтримав заяву про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 за виключними обставинами та просив її задовольнити.

Представник Вінницької обласної прокуратури в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви представника позивача.

Належним чином повідомленні представники інших учасників справи в судове засідання 30.01.2024 не прибули, однак дані обставини, в силу положень ст. 368 КАС України, не є перешкодою для проведення судового засідання у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін на підтримку своїх вимог та заперечень, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, право на перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами за п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України забезпечує поновлення порушеного права особи внаслідок застосування у її справі положень закону, які не відповідали Конституції України. Попри те, що втрата чинності Закону в разі визнання його неконституційним відповідно до частини другої статті 152 Конституції України та статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України" визначається днем ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом (якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення), таке рішення є підставою для перегляду за виключними обставинами судових рішень, прийнятих раніше ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Верховний Суд неодноразово розглядав заяви про перегляд справи за виключними обставинами за подібних правовідносин, зокрема у справах № 808/1628/18, № 4819/49/19 та № 140/2217/19, де дійшов наступних висновків.

Положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України необхідно тлумачити передовсім через призму положень статті 3 Конституції України, відповідно до яких, зокрема, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. У такому контексті відмова у перегляді судового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, за виключними обставинами з підстав встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, (пункт 1 частини п`ятої статті 361 КАС України), є неефективним захистом прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд зазначив, що норму п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України треба тлумачити так, що словосполучення "якщо рішення суду ще не виконане" стосується можливості перегляду за виключними обставинами тільки тих судових рішень, які підлягають виконанню (тобто резолютивна частина рішення містить зобов`язання вчинити певну дію, ухвалити рішення, сплатити гроші тощо), але на момент подання заяви про перегляд за виключними обставинами не були виконані. Водночас судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, примусовому виконанню не підлягає й тому не може бути "ще не виконаним".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19 щодо перегляду за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.10.2019 (у якій була застосована норма (частина третя статті 307 КПК України), яку згодом Конституційний Суд України Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р (II)/2020 визнав неконституційною, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при постановлені ухвали від 25.10.2019 Касаційний кримінальний суд застосував чинні норми КПК України. Натомість Рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020 № 4-р (II)/2020, яке заявник вважає виключною обставиною, ухвалене 17.06.2020. На момент ухвалення цього Рішення кримінально-процесуальні відносини у аналізованому провадженні вже припинилися. А це означає, що дія Рішення Конституційного Суду України не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

Також у вказаному рішенні зазначено, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено Конституційним Судом України безпосередньо у тексті ухваленого рішення).

З наведених мотивів Велика Палата Верховного Суд констатувала, що немає підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду від 25.10.2019.

Аналогічний підхід застосовано в постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18. У зазначеній справі, позаяк текст пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України дещо відрізняється від того, який міститься в пункті 1 частини першої статті 459 КПК України (в останньому випадку немає умови "якщо рішення суду ще не виконане"), увага об`єднаної палати була зосереджена на судових рішеннях, які можуть переглядатися за виключними обставинами з вказаної нормативної підстави.

Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі № 808/1628/18 дійшла до висновку, який полягає у тому, що судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, не може переглядатися на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, адже воно не може виконуватися у примусовому порядку. Крім того, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії й не змінює нормативно правового регулювання, відповідно до якого суди попередніх інстанцій вирішували спір.

Крім того, суд враховує, що з метою відступу від висновків щодо застосування норм права, а саме пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України та пункту 1 частини 3 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 808/1628/18 та постанові Касаційного господарського суду від 29.10.2019 у справі № 922/1391/18, ухвалою Верховного Суду від 26.01.2022 справу за № 805/1312/16-а передано до Великої Палати Верховного Суду.

Проте, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 зазначену справу було повернуто відповідній колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду. При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в ухвалі від 26.01.2022 у справі № 805/1312/16-а Касаційний адміністративний суду не навів ґрунтовних підстав необхідності відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 29.10.2019 у справі № 922/1319/18 та ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 808/1628/18.

Також суд бере до уваги, що ухвалою Верховного Суду від 27.07.2022 справу за №805/1312/16-а було вирішено передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Підставою для такого рішення слугувало те, що колегія суддів вважала відмову в перегляді за виключними обставинами з підстав встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, судового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, не ефективним захистом прав позивача у справі від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Також колегія суддів зазначила, що положення КАС України не містять прямої заборони перегляду рішень про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі рішення Конституційного Суду України, яким пізніше визнані застосовані у рішенні положення закону неконституційними.

Однак, як зауважила колегія суддів, у низці судових рішеннях Касаційного адміністративного суду сформульовано висновок про те, що не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки воно не передбачає примусового виконання.

Таке тлумачення, на думку колегії суддів, призводить до того, що особа, якій у задоволенні позову відмовлено (позивач) у цій справі, позбавляється права на перегляд судового рішення з підстав визнання неконституційним закону, застосованого в її справі, попри встановлення Конституційним Судом України неконституційності такого Закону. За такого підходу фактично нівелюється інститут перегляду справи за виключними обставинами. Адже за своєю правовою природою судове рішення, яке набрало законної сили, навіть те, яким відмовлено у задоволенні позову, визначає зміст правовідносин між учасниками справи. Воно є обов`язковим для регулювання правовідносин сторін у спорі, обов`язковим щодо реалізації їх прав.

З огляду на викладене колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що перегляд судових рішень, якими відмовлено у задоволенні позову, за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України можливий. Для цього необхідно відступити від правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18 й висловити протилежний за змістом висновок, який пропонується вище.

Втім, в ухвалі від 22.12.2022 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду вказала на те, що приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України відтоді не змінилися і застосовуються в тій самій редакції, яку роз`яснювала об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у постанові № 808/1628/18. Відповідна правова позиція, яка була висловлена в постанові від 19.02.2021, не втратила актуальності у вимірі суспільних відносин, які існують на час розгляду цієї справи. Водночас якихось обставин, які не були взяті до уваги, коли формулювався правовий висновок у справі № 808/1628/18 і які могли б вплинути на трактування вказаних приписів статті 361 КАС України, висловленому у постанові від 19.02.2021, й таким чином зумовлювали б потребу його змінити задля правильно застосування, ця справа не містить.

Відтак, об`єднана палата Касаційного адміністративного суду дійшла висновку про відсутність достатніх і необхідних підстав для відступу від правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що на сьогодні Верховним Судом сформовано чітку та усталену правову позицію, згідно з якою положення пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України містять імперативний припис про те, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, може бути підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами лише за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане, а тому перегляд за цією підставою судових рішень, якими відмовлено у задоволенні позову, неможливий.

В даному ж випадку, позивач просить переглянути за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020, яким у задоволенні його адміністративного позову відмовлено повністю. Це рішення набрало законної сили.

Таким чином, обставина, на яку посилається заявник, не дає правових підстав для перегляду судового рішення у цій справі за пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України, адже таке рішення не підлягає примусову виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 369 КАС України).

Під час розгляду заяви представника позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі №120/4348/20-а судом не встановлено підстав для перегляду цього рішення за пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України.

Відтак у задоволенні заяви представника позивача належить відмовити, залишивши відповідне рішення суду в силі.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 368 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 по справі №120/4348/20-а за виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05.02.2024.

Головуючий суддя Поліщук Ірина Миколаївна

Судді Дмитришена Руслана Миколаївна

Воробйова Інна Анатоліївна