Справа № 520/14911/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 р.Справа № 520/14911/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.09.23 по справі №520/14911/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (ГУНП в Харківській області, відповідач, апелянт), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області від 03.06.2023 №437 в частині, що стосується застосування до ОСОБА_1 дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області №272 о/с від 14.06.2023, яким ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з 14.06.2023;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Харківській області від 03.06.2023 №437 у частині, що стосується застосування до ОСОБА_1 дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Харківській області, відповідач №272 о/с від 14.06.2023, яким ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з 14.06.2023.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.

Рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді (роботі) допущено до негайного виконання.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУНП в Харківській області, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ухвалення з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовані норми ст. 18, 19 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1, 2, 3, 11, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. Підставою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало встановлення таких фактів: вчинення ним відносно ТОВ «Агрофірма «Басово» дій, які призвели до внесення працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, відомостей до ЄРДР №0000695 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України; керування позивачем автомобілем, не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів; при проїзді блокпосту військовослужбовцям ДПСУ, які несли на ньому службу, для перевірки документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо) не надав, а зловживав у власних інтересах своєю приналежністю до спеціального статусу особи як працівника поліції, назвавши пароль та надавши своє службове посвідчення, що дозволило йому безперешкодно без проведення огляду транспортного засобу проїхати блокпост.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу ГУНП в Харківській області, в якому просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора СРПП відділення поліції №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.

01.06.2023 до УГІ ГУНП в Харківській області з відділення поліції № 2 Богодухівського РВП надійшла інформація про те, що цього ж дня працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, спільно з поліцейськими Харківського управління ДВБ НП України під процесуальним керівництвом Харківської обласної прокуратури, в рамках кримінального провадження від 19.04.2023 № 0000695 за ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова, проводились обшуки за місцем мешкання позивача, його автомобіля «Dacia Duster», н.з. НОМЕР_1 , а також за місцем мешкання батьків останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з текстом ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 працівники ТОВ «Агрофірма «Басово» ОСОБА_2 , 1989 р.н., ОСОБА_3 , 1953 р.н., та ОСОБА_4 ,1987 р.н., спільно із лейтенантом поліції ОСОБА_1 організували злочинну схему з привласнення та розтрати мінеральних добрив, що перебувають у власності зазначеного підприємства.

У ході обшуку на території приватного домоволодіння батьків лейтенанта поліції ОСОБА_1 виявлено та вилучено 5,5 т нітроамофосу та 4 т селітри.

За вказаними обставинами, наказом начальника ГУНП в Харківській області від 01.06.2023 № 1108 було призначено проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування в діях інспектора СРПП відділення поліції № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлені факти вчинення ним дисциплінарних проступків, а саме: 01.06.2023 у період з 13.00 до 15.00 вказаний поліцейський керував автомобілем ЗИЛ-ММЗ 554М, н.з. НОМЕР_2 , не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим самим порушив вимоги п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, абз. 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» та абз. 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» у частині неухильного дотримання вимог цього Закону та Правил дорожнього руху.

01.06.2023 у період з 13.00 до 15.00 при неодноразовому проїзді блокпосту № 38 «в`їзд смт Золочів траса Т-2103 поблизу цегляного заводу, розташованого за адресою: вул. Визволителів, 1, смт Золочів, Богодухівського району, Харківської області» на автомобілі ЗИЛ-ММЗ 554М, н.з. НОМЕР_2 , лейтенант поліції ОСОБА_1 , будучи обізнаним з вимогами Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2022 № 1455, військовослужбовцям ДПСУ, які несли на ньому службу, для перевірки документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо) не надав, а навпаки використав у власних інтересах свою приналежність до спеціального статусу особи як працівника поліції, назвавши пароль та надавши для ознайомлення своє службове посвідчення, що дозволило йому безперешкодно: без проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар) проїхати вказаний блокпост. Таким чином, останній зловживав наданими йому повноваженнями у власних протиправних цілях. Цього ж дня працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, задокументовано факт крадіжки та перевезення лейтенантом поліції ОСОБА_1 на вказаному автомобілі мінеральних добрив: 5,5 т нітроамофосу та 4 т селітри, що належать ТОВ «Агрофірма «Басово» , які були вилучені під час обшуку. Автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554М», н.з. НОМЕР_2 , поставлений на майданчик тимчасового зберігання ТЗ ГУНП в Харківській області. Тим самим, лейтенантом поліції ОСОБА_1 проігноровані вимоги підпункту 1 пункту 20 вказаного Порядку.

Крім того, відповідач зазначив, що лейтенант поліції ОСОБА_1 у період з 19.04.2023 по 01.06.2023, перебуваючи на службі в поліції, замість виконання завдань, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», щодо виявлення причини та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, щодо вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; щодо припинення виявленого правопорушення, сам вчинив відносно ТОВ «Агрофірма «Басово» дії, які призвели до внесення працівниками Територіального управлінням ДБР, розташованого у місті Полтаві, відомостей до ЄРДР № 0000695 за фактом вчинення поліцейським кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України.

За результатами встановлених дисциплінарною комісією обставин та відповідно до положень, викладених у нормативно-правових актах, відповідач прийшов до висновку, що інспектор СРПП відділення поліції № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_1 підлягає притягненню до найсуворішої дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

03.06.2023 ГУНП в Харківській області було видано Наказ «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських відділення поліції №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області» №437 (далі - Наказ №437), яким, серед іншого, до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні вимог: ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пп. 1 п. 20 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2022 №1455, п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, абз. 2 ч. 5 ст. 14, абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.6 наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 №2062, п. 1, 2, 3, 5 функціональних обов`язків (вих. від 08.02.2023 №336 вс/119-80/01/20-2023).

Зі змісту Наказу №437 вбачається, що відповідачем накладено дисциплінарне стягнення на позивача за те, що він:

а) вчинив відносно ТОВ «Агрофірма «Басово» дії, які призвели до внесення працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, відомостей до ЄРДР №0000695 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України;

б) керував автомобілем, не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів;

в) при проїзді блокпосту військовослужбовцям ДПСУ, які несли на ньому службу, для перевірки документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо) не надав, а зловжив у власних інтересах своєю приналежністю до спеціального статусу особи як працівника поліції, назвавши пароль та надавши своє службове посвідчення, що дозволило йому безперешкодно без проведення огляду транспортного засобу проїхати блокпост. В подальшому на автомобілі працівниками ДБР було задокументовано факт крадіжки мінеральних добрив.

14.06.2023 наказом ГУ НП в Харківській області №272 о/с лейтенанта поліції - ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Позивач, вважаючи оскаржувані накази протиправними, звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з протиправності спірних наказів, з огляду на передчасність висновку про те, що наявність кримінального провадження №0000695 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.4 ст.185 КК України, дає достатні та самостійні підстави для висновків щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку у виді порушення службової дисципліни, позаяк рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, оскільки в указаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі КК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон №580-VIII), за приписами частини першої статті 59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У статті 18 Закону №580-VIII закріплені основні обов`язки поліцейського, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, зміст якої закріплений у статті 64 Закону №580-VIII; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, з-поміж іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Приписами ч.1 та 2 ст. 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), у частині першій статті 1 якого визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, як закріплено у ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1-7, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному КУпАП, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами ч. 1 та 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).

Приписами ч. 3 та 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

За правилами ч. 1 та 4 ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено.

Під час судового розгляду встановлено, що підставою для призначення ГУ НП в Харківській області службового розслідування стали обставини, викладені у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Харківській області стосовно проведення слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, в рамках кримінального провадження №0000695 від 19.04.2023 за ч. 4 ст. 191, с. 4 ст. 185 КК України.

03.06.2023 затверджено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці УГІ ГУНП в Харківській області, в якому зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у невиконанні вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 6, 13 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пп. 1 п. 20 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2022 № 1455, п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, абз. 2 ч. 5 ст. 14, абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.6 наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062, п. 1, 2, 3 і 5 своїх функціональних обов`язків (вих. від 08.02.2023 № 336 вс/119-80/01/20- 2023), інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

У ході службового розслідування було встановлено з тексту ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 29.05.2023, що працівники ТОВ «Агрофірма «Басово» ОСОБА_2 , 1989 р.н., ОСОБА_3 , 1953 р.н., та ОСОБА_4 ,1987 р.н., спільно із лейтенантом поліції ОСОБА_1 організували злочинну схему з привласнення та розтрати мінеральних добрив, що перебувають у власності зазначеного підприємства.

Вищезазначені працівники ТОВ Агрофірма «Басово» розкрадали та перевозили мінеральні добрива зі складів підприємства на територію приватного домоволодіння батьків лейтенанта поліції ОСОБА_1 для зберігання. Крім цього, лейтенант поліції ОСОБА_1 сприяв вказаним особам у перетині блокпосту, розташованому на автошляху Олександрівка-Золочів, без належного огляду транспортних засобів та перевірки документів на вантаж.

01.06.2023 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, задокументовано факт крадіжки та перевезення лейтенантом поліції ОСОБА_1 мінеральних добрив на автомобілі «ЗИЛ-ММЗ 554М», н.з. НОМЕР_2 , зі складів агрофірми до місця мешкання його батьків.

У ході обшуку на території приватного домоволодіння батьків лейтенанта поліції ОСОБА_1 виявлено та вилучено 5,5 т нітроамофосу та 4 т селітри. 02.06.2023 вантажний автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554М», н.з. НОМЕР_2 , був поставлений на тимчасовий спеціальний майданчик ГУНП в Харківській області.

Під час інших обшуків нічого не вилучалось.

За вказаними обставинами, наказом начальника ГУНП в Харківській області від 01.06.2023 № 1108 було призначено проведення службового розслідування.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що згідно інформації, яка перебуває у вільному доступі в мережі Інтернет на сайті https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/30713268/ компанія ТОВ «Агрофірма «Басово» зареєстрована 10.03.2000 за юридичною адресою: Україна, Харківська обл., Золочівський район (на теперішній час Богодухівський район), село Баранівка, вул. Центральна, 74. Керівником організації є ОСОБА_5 .

У ході аналізу інформації, що міститься у ІКС ІПНП, станом на 02.06.2023 будь-яких звернень від ОСОБА_5 у період часу з 01.01.2023 по 01.06.2023 до органів НПУ не надходило. Також за вказаний період часу повідомлень щодо вчинення будь-яких правопорушень у ТОВ «Агрофірма «Басово» не зареєстровано.

У ході службового розслідування опитаний директор ТОВ «Агрофірма «Басово» ОСОБА_5 , який пояснив, що в його товаристві працюють ОСОБА_4 на посаді завідуючого ферми та ОСОБА_2 на посаді робітника. Їх робочі місця знаходяться на території товариства за адресою: АДРЕСА_2 . З 01.04.2023 вищезазначені працівники вийшли на роботу. До повноважень ОСОБА_4 входить ремонт будівель, пошкоджених внаслідок обстрілів збройними силами РФ. На території товариства знаходяться 3 складських приміщення, в яких зберігається сільгосппродукція та запчастини до техніки. До вказаних приміщень вищезазначені робітники мали вільний доступ. ОСОБА_5 зазначив, що будь-кому з працівників ТОВ «Агрофірма «Басово» категорично заборонено реалізувати або відпускати майно товариства, яке зберігається у складських приміщеннях. Останній самостійно почав виявляти факти крадіжок майна з товариства, але з цього приводу офіційно із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до правоохоронних органів не звертався. Приблизно в середині квітня 2023 року від працівників правоохоронного органу він дізнався про факт вчинення крадіжок мінеральних добрив для сільгосппродукції та запчастин зі складських приміщень ТОВ «Агрофірма «Басово», до якої можливо причетні ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та поліцейський, злочинну діяльність яких працівники правоохоронного органу розпочали документувати. 01.06.2023 о 09.00 ОСОБА_5 прибув на склади ТОВ «Агрофірма «Басово», де на той час вже знаходились ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , кожному з робітників він поставив завдання для виконання та поїхав у власних справах до м. Харкова. Приблизно о 15.00 цього ж дня ОСОБА_5 зателефонували працівники ДБР та запросили прибути до ферми, де зберігаються мінеральні добрива товариства. Через деякий час він прибув до складського приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_2 , де проводилися слідчі дії за участі ОСОБА_4 . Останній показав на складське приміщення, де зберігалось викрадене мінеральне добриво. Від працівників ДБР він дізнався про те, що окрім ОСОБА_4 , були викриті у скоєнні неодноразових крадіжок мінеральних добрив ОСОБА_2 та працівник поліції на ім`я ОСОБА_6 . ОСОБА_5 надав працівникам ДБР сільгосптехніку, а саме: вантажний автомобіль «КАМАЗ» та вантажник-маніпулятор для вивантаження мінеральних добрив з автомобіля «ЗИЛ», на якому вивозилось викрадене майно товариства. Злочинними діями зазначених осіб товариству агрофірми було завдано матеріальну шкоду на загальну суму приблизно 650 тисяч грн. У подальшому ОСОБА_5 на зберігання були передані речові докази, а саме: вилучені у ході обшуку мінеральні добрива.

Згідно з інформацією з бази даних ІКС ІПНП власником автомобіля ЗИЛ-ММЗ 554М, н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з інформацією, розміщеної за посиланням «policy-web.mtsbu.ua», станом на 01.06.2023 за вказаним автомобілем поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не зареєстрований.

ПДР України та Закону України «Про дорожній рух» визначає обов`язком водія механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до обліків ІКС ІПНП позивач у період з 01.01.2023 по 01.06.2023 із заявами, повідомленнями та рапортами про безпосереднє виявлення ним вчиненого будь-якого кримінального правопорушення у відношенні ТОВ «Агрофірма «Басово» або ОСОБА_5 до органів поліції не звертався та не реєстрував.

Позивач від надання пояснень відмовився, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України. За даним фактом дисциплінарною комісією ГУНП в Харківській області складений акт про відмову від надання пояснень (вх. УГІ від 02.06.2023 № 912/119-15-2023).

Відповідно до функціональних обов`язків інспектора СРПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (вих. від 08.02.2023 № 336вс/119-80/01/20-2023), пункт 1- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень. П. 2 Виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення. П. 3 Вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. П. 5 Здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, превентивну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, співпрацю поліції та громади. П. 8 здійснює перевірку осіб, транспортних засобів, документів тощо за наявними базами (банками).

Особовим складом відділення поліції № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області на заняттях зі службової підготовки у навчальному році 2020-2021 роках вивчалися вимоги Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції», наказу НПУ від 21.07.2017 № 747 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах і підрозділах Національної поліції України», наказу НПУ від 02.02.2018 № 95 «Про оголошення вироків судів стосовно колишніх поліцейських», наказу ГУНП в Харківській області від 29.01.2020 № 229 «Про заходи щодо профілактики вчинення поліцейськими надзвичайних подій в підрозділах ГУНП в Харківській області», службової телеграми ГУНП в Харківській області від 02.02.2021 № 1043/119/01/12-2021 «Про безальтернативне звільнення за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, а також за вчинення інших подій, що підривають авторитет Національної поліції України», наказом начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни та законності в підрозділах ГУНП в Харківській області», що у разі вчинення ними протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, а також учинення будь-яких злочинів, корупційних протиправних дій, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення звільнення зі служби в Національної поліції.

Крім цього, лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами наказу НП України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції». Вказаний факт підтверджується копією відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами зазначеного нормативно-правового акту.

У свою чергу лейтенант поліції ОСОБА_1 не передбачив негативних наслідків для авторитету Національної поліції України та не утримався від протиправних дій, направлених на заволодіння майном, що належить ТОВ «Агрофірма «Басово».

За результатами службового розслідування в діях інспектора СРПП відділення поліції № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлені факти вчинення ним дисциплінарних проступків, а саме: 01.06.2023 у період з 13.00 до 15.00 вказаний поліцейський керував автомобілем ЗИЛ-ММ З 554М, н.з. НОМЕР_2 , не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим самим порушив вимоги п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, абз. 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» та абз. 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» у частині неухильного дотримання вимог цього Закону та Правил дорожнього руху.

Крім цього, лейтенант поліції ОСОБА_1 у період з 19.04.2023 по 01.06.2023, перебуваючи на службі в поліції, замість виконання завдань, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», щодо виявлення причини та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, щодо вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; щодо припинення виявленого правопорушення, сам вчинив відносно ТОВ «Агрофірма «Басово» дії, які призвели до внесення працівниками Територіального управлінням ДБР, розташованого у місті Полтаві, відомостей до ЄРДР № 0000695 за фактом вчинення поліцейським кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування з встановлених дисциплінарною комісією обставин та відповідно до положень, викладених у нормативно-правових актах, вбачається наступне:

1) лейтенант поліції ОСОБА_1 був прийнятий на службу в поліцію та склав Присягу, якою присягнув вірно служити Українському народу та поважати і охороняти честь Держави та з гідністю нести високе звання поліцейського;

2) кожний поліцейський., під час проходження служби повинен виконувати основні завдання та повноваження поліції;

3) безсумнівно, що кожний поліцейський, незалежно від місця свого перебування та незалежно від життєвих обставин, які склалися, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та Українського народу, зобов`язаний залишатися вірним Присязі, яка зобов`язує вірно служити та охороняти честь Держави та з гідністю нести високе звання поліцейського. Служба в поліції - це виконання завдань та повноважень поліції. Особа, яка несе службу в поліції, проте не виконує завдання та повноваження, є такою, що порушує Присягу поліцейського.

Необхідно звернути увагу, що зі змісту Присяги працівника поліції слідує, що його поведінка має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що виразився у порушені: п. 1, 2, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині неутримання від протиправних дій, які підірвали авторитет Національної поліції України, невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконав, не сприяв керівникові в організації дотримання службової дисципліни; п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, непрофесійного виконання своїх службових обов`язків; ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не встановлені.

Поведінка позивача обґрунтовано розцінена відповідачем як така, що підриває авторитет Національної поліції України. 22.08.2023 позивачу вручено повідомлення про подозру. В мережі Інтернет за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено публікацію, яка формує негативну думку у населення про поліцію та дискредитує звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про особисту недисциплінованість позивача та недотримання ним вимог законодавства, присяги працівника поліції та посадових обов`язків.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Колегія суддів дослідивши питання дотримання процедури проведення службового розслідування та ухвалених за його наслідками оскаржуваних наказів дійшла висновку, що ГУ НП в Харківській області дотримані вимоги щодо проведення службового розслідування і не допущені порушення щодо порядку його проведення.

Посилання позивача на те, що слідчим суддею у рамках кримінального провадження було встановлено, що позивач придбав раніше 4 тони селітри, які апелянт у наказі № 437 називає краденими, не підтверджується ухвалою суду від 07.04.2023 колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірності прийняття оскаржуваних наказів відповідачем, оскільки дані обставини не є єдиними, що стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, підставою для притягнення до відповідальності був факт перевезення та зберігання, на території домоволодіння батьків позивача, широкого асортименту сільськогосподарських товарів, які були вивезені позивачем на транспортному засобі, що належить його близькій особі, з території ТОВ «Агрофірма «Басово» без відома її керівника та без документального підтвердження факту придбання у ТОВ «Агрофірма «Басово» таких товарів, що підтверджено поясненнями керівника ТОВ «Агрофірма «Басово», наданими в ході службового розслідування.

Посилання позивача на безпідставне притягнення його до відповідальності через керування транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів колегія суддів також вважає безпідставним.

Так, за змістом ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у позові підтверджує факт керування транспортним засобом 01.06.2023 у період з 13:00 до 15:00.

У ході службового розслідування відповідачем було встановлено з «policy-web.mtsbu.ua», станом на 01.06.2023 за автомобілем ЗИЛ-ММЗ 554М, н.з. НОМЕР_2 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не зареєстрований.

На переконання колегії суддів позивач, як інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, зобов`язаний знати положення КУпАП у частині, що стосується дотримання вимог Правил дорожнього руху стосовно обов`язку мати при собі чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилання позивача на те, що він не є власником транспортного засобу, а отже не може нести відповідальність за відсутність поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") не відповідає приписам ст. 126 КУпАП, оскільки суб`єктом цього правопорушення є саме водій, а не власник транспортного засобу.

Недотримання патрульним поліцейським вимог законодавства, дотримання якого він, у силу службових обов`язків, контролює, аж ніяк не підвищує авторитету Національної поліції.

При цьому, колегія суддів констатує, що інформація щодо того, що позивач при проїзді блокпосту військовослужбовцям ДПСУ, які несли на ньому службу, для перевірки документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо) не надав, а зловжив у власних інтересах своєю приналежністю до спеціального статусу особи як працівника поліції, назвавши пароль та надавши своє службове посвідчення, що дозволило йому безперешкодно без проведення огляду транспортного засобу проїхати блокпост, не підтверджена належними та допустимими доказами, а факт надання пояснень, які були покладені в основу цього висновку, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки ОСОБА_8 , під час допиту в якості свідка в суді першої інстанції спростував зазначені дисциплінарною комісією посилання на його свідчення. Проте, відсутність підтвердження вчинення позивачем даного епізоду не спростовує інших порушень службової дисципліни, вчинених позивачем, про які йде мова у висновках службового розслідування.

На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пункт 10 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII визначає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі № 804/4096/17 мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Встановлені комісією в ході дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення тільки для прийняття рішень у дисциплінарному провадженні та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 березня 2020 року у справі № 9901/740/18.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Такої правової позиції дотримувався Верховний Суд і у подальшій правозастосовній практиці у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 та багатьох інших.

У цій справі колегія суддів також враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19, а також від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 тощо.

З огляду на наведені правові норми та встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду цієї справи, слідує, що відповідач правомірно застосовував до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Доводи позивача про відсутність достатніх і належних доказів порушення ним службової дисципліни вчинення дисциплінарного проступку є безпідставними, оскільки це підтверджується висновком службового розслідування, який складений на підставі обставин, що підтверджуються відповідними матеріалами, показами свідків.

Висновком службового розслідування, наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оскаржуваним судовим рішенням встановлено, в чому саме полягало порушення службової дисципліни та які норми законодавства порушено позивачем.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 березня 2019 року в справі №819/736/18, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18 та інших.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Звежинський проти Польщі" (заява № 34049/96).

Поряд з цим, суд звертає увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За наведених обставин, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Оскільки на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку, відсутні підстави для скасування оскаржуваних наказів №272 о/с від 14.06.2023, від 03.06.2023 №437 та поновлення його на службі в органах Національної поліції з виплатою середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову та, відповідно наявності підстав для задоволення вимог апеляційної скарги апелянта у повному обсязі.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним встановленням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року по справі №520/14911/23 скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 01.02.2024.