Справа № 304/1057/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 304/1057/23 пров. № А/857/13961/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Ніколіна В.В.,

суддів - Гінди О.М., Качмара В.Я.,

за участі секретаря судового засідання - Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2023 року (суддя - Гевці В.М., м. Перечин) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2023 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № до повідомлення серії ЛВ № 00359184 від 07 квітня 2023 року 15 година 02 хвилини від 08 травня 2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 травня 2023 року спеціалістом 1 категорії-інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Боровим Р.М. винесено постанову серії РАП № від 08 травня 2023 року, якою позивачку притягнуто до відповідальності за порушення абзацу 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1342. Згідно з цієї постанови, водієм транспортного засобу марки «TeslaModel Y», номерний знак НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: В4002 м. Львів, вул. С.Бандери, з не оплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування; час та дата вчиненого правопорушення - 07 квітня 2023 о 15 годині 02 хвилини. Позивачка вказує, що нею оплачено вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування, що підтверджує електронною історією оплати паркування, в якій зазначено номер транспортного засобу НОМЕР_1 , час оплати паркування з 07 квітня 2023 року 14 година 11 хвилин на 01 годину 53 хвилини, паркувальний майданчик: В4002. При цьому, після отримання оскаржуваної постанови батьками позивачки ОСОБА_1 , остання звернулася на гарячу лінію ЛКП «Львівавтодор», що обслуговує систему UNIP, за допомогою якої, зокрема, здійснюється оплата парковки у м. Львів, де оператор підтвердив наявність в системі відомостей про сплату парковки автомобіля марки «TeslaModel Y», номерний знак НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на АДРЕСА_1 з 14 години 11 хвилин до 16 години 03 хвилини.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 08 травня 2023 року - задоволено повністю. Скасовано постанову серії РАП № від 08 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення в розмірі 200 гривень, винесену спеціалістом 1 категорії-інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Боровим Р.М., а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскільки оплата за паркування була проведена, 13.06.2023 ОСОБА_1 надіслано відповідь №3701-вих-71823 і повідомлено, що постанова скасована, а провадження у справі закрито. Вважає, що на момент розгляду справи судом першої інстанції був відсутній предмет спору.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 07 квітня 2023 року о 15 годині 02 хвилини водієм транспортного засобу марки ««TeslaModel Y», номерний знак НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: В4002 м. Львів, вул. С.Бандери, з не оплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування, чим порушила вимоги абзацу 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1342, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 гривень.

Не погоджуючись з вказаною Постановою, позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою належними доказами доведено здійснення оплати за послуги з паркування транспортного засобу марки «TeslaModel Y», номерний знак НОМЕР_1 , на паркувальному майданчику В4002 за період з 14 години 11 хвилин до 16 години 03 хвилини 07 квітня 2023 року, відтак постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 08 травня 2023 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до абзацу 2 пункту 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342, користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Частиною 1 статті 152-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Відповідно до п. 14 Правил паркування відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Абзацом 10 п. 4 Правил паркування передбачено, що паркувальний автомат - технічний пристрій, призначений для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування з використанням платіжних карток та готівкою.

Відповідно до п. 56 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки.

Як встановлено матеріалами справи, позивачкою ОСОБА_1 оплачено вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування, що підтверджує електронною історією оплати паркування, в якій зазначено номер транспортного засобу НОМЕР_1 , час оплати паркування з 07 квітня 2023 року 14 година 11 хвилин на 01 годину 53 хвилини,паркувальний майданчик: В4002.

При цьому, з повідомлення Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради ЛКП «Львівавтодор» № 1052 від 15 червня 2023 року, наданого на адвокатський запит № АБВГ23-05/31-001 від 01 червня 2023 року, вбачається, що ЛКП «Львівавтодор» інформує, що за розміщення автомобіля марки «Tesla Model Y», номерний знак НОМЕР_1 , на паркувальному майданчику В4002 по вул. С.Бандери у м. Львові було оплачено через сервіс UNIP з прив`язкою до номеру телефону НОМЕР_2 за проміжок часу з 14 години 11 хвилин до 16 години 03 хвилини 07 квітня 2023 року.

Відтак, оскільки позивачкою ОСОБА_1 належними доказами доведено здійснення оплати за послуги з паркування транспортного засобу марки «TeslaModel Y», номерний знак НОМЕР_1 , на паркувальному майданчику В4002 за період з 14 години 11 хвилин до 16 години 03 хвилини 07 квітня 2023 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 08 травня 2023 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Стосовно покликання апелянта на те, що інспектором з паркування за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 винесено Постанову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі серії СП №545 від 12.06.2023, то колегія суддів зазначає. що згідно пункту 4 частини 1 статті 288 КУпАП, постанову інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом. Отже, покликання апелянта на скасування інспектором з паркування оскаржуваної постанови не береться до уваги апеляційним судом.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 132 цього Кодексу до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України). Склад та обсяг судових витрат визначено у частині третій статті 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

У відповідності до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу адвоката надано: договір АБВГ23-05/31 від 31.05.2023 про надання правової (професійної правничої) допомоги та представництва; додаток до вказаного договору; платіжне доручення №Р24АD4653 від 07.06.2023; детальний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу від 27.06.2023.

Правова допомога адвоката позивачу відповідно до детального розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу від 27.06.2023 складається з:

Аналіз питання клієнта та усне консультування питань, що становлять інтерес клієнта - 45 хв. - 633,75 грн.; Збирання доказів - 100 хв - 1408 грн.; Підготовчі дії - 25 хв - 352,08 грн;

Оскарження до адміністративного суду постанови про накладення штрафу з поданням позову через Електронний суд - 310 хв - 4365,8;

Одержано відповідь на адвокатський запит на електронну пошту адвоката, усна консультація з клієнтом за результатами одержаної відповіді - 21 хв - 591,5 грн;

Складання та подання клопотання про долучення доказів до суду - 65 хв - 915,42 грн;

Складання та подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 42 хв. - 591,50 грн.; Складання клопотання про долучення доказів понесених судових витрат - 90 хв - 1267,5 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

При цьому суд зауважує, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Проаналізувавши подані позивачем докази, а також обсяг наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України, до 5000 грн.

Що стосується надання консультацій, збирання доказів та підготовчих дій про які зазначено у детальному розрахунку, то, вказане, на думку суду, та оскарження до адміністративного суду постанови є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката.

Щодо оплати за подання клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, яке не було задоволено- то такі не були необхідними. Більше того, розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався без участі представника позивача.

Суд також враховує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Слід також зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних протии України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших протии України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський протии України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «ЛавентспротиЛатвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції підлягав стягненню в розмірі 5000 грн.

Також, позивачем подано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 20000 грн.

На підтвердження таких витрат надано: договір про внесення змін та доповнень до договору АБВГ23-05/31 від 31.05.2023 про надання правової (професійної правничої) допомоги та представництва; детальний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу від 03.12.2023; квитанція про сплату гонорару за професійну правничу допомогу №ЕА2Н-А4ВР-КК0Х-6АХ8 від 03.12.2023 на суму 20000 грн.

Правова допомога адвоката позивачу відповідно до детального розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу від 03.12.2023 складається з:

Одержано листа Восьмого апеляційного адміністративного суду з ухвалою про відкриття провадження та копією апеляційної скарги з додатками, телефонна розмова з клієнтом, що перебуває за межами України -15 хв - 603,50;

Укладено договір про внесення змін та доповнень до договору про надання правничої допомоги; Здійснено аналіз з питання клієнта та усне консультування - 80 хв - 3218,67;

Складання та подання відзиву на апеляційну скаргу через Електронний суд - 290 хв - 11667,67;

Складання та подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 20хв - 804,67;

Складання клопотання про долучення доказів понесених судових витрат - 90 зв - 3621,00 грн.

Наведене у розрахунку, на думку апеляційного суду, є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката.

Як вже було зазначено вище, позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Проаналізувавши подані позивачем докази, а також обсяг наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, яку позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України, до 1500 грн.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2023 року в справі №304/1057/23 скасувати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради ()за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 01 лютого 2024 року