Справа № 646/774/22
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 р.Справа № 646/774/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Веліток Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції України на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Демченко І.М., м. Харків, повний текст складено 23.05.23 по справі № 646/774/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду міста Харкова з позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4695365 від 28.08.2021, складеної інспектором батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області Гордієнком Миколою Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.05.2023 позов задоволено.

Постанову серії ЕАО № 4695365 від 28.08.2021, складену інспектором батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Гордієнка Миколи Олександровича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340грн. скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що позивач був зупинений поліцейськими, згідно з п.п 2 п. 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки його транспортний засіб мав очевидні ознаки, які свідчать про технічну несправність. А саме на автомобілі під керуванням позивача протитуманні фари розміщені на відстані в 960 мм від зовнішнього габариту, що у 2,4 рази перевищує максимально допустимий показник в 400 мм вказаний в п.п 31.4.3 ПДР України. Докази, на підставі яких поліцейським приймалося рішення, та порядок розгляду справи, фіксувалися нагрудною камерою БК ХА01967, про що зазначено в п. 7 Постанови, в той же час відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу VIII наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" від 18.12.2018№ 1026, зберігається протягом 30 діб. Відсутність інформації, яку саме постанову поліцейського оскаржують поставили відповідача у суттєво менш сприятливе становище, враховуючи принцип змагальності сторін і можливості в наданні суду своїх доказів та доведенні їх переконливості, оскільки докази по справі і спілкування позивача та поліцейського фіксувалося на бодікамери. Наголошує на пропуску строку звернення до суду з підстав того, що відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова по справі була оголошена негайно після закінчення розгляду справи та відповідно до ст. 258 КУпАП позивач мав можливість отримати її копію на місці вчинення правопорушення, але відмовився від цього; на порталі Міністерства цифрової трансформації за посиланням https ://е- driver.mvs.gov.ua/login мав можливість скористатися "Електронним кабінетом водія"; загальнодоступним є застосунок "ДІЯ", який автоматично відображає отримані особою штрафи; позовна заява не містить жодних відомостей, які б пояснювали коли та за яких обставин позивачу стало відомо про постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Також представником позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, яке надійшло до суду в день розгляду справи. Враховуючи те, що питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п`ять днів до дня проведення такого судового засідання, протокольною ухвалою суду в задоволенні такого клопотання відмовлено.

За приписами ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283,285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2ст. 268 КАС України).

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3ст. 268 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4695365 від 28.08.2021, складеної інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції у м.Бориспіль УПП Київської області Гордієнком М.О., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.4.3 ПДР та на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що 28.08.2021 о 02.39 хв водій керував автомобілем Renault Premium реєстраційний номер НОМЕР_2 , протитуманні фари на якому розміщені на відстані в 960 мм від зовнішнього габариту, при дозволі не більше 400 мм, визначений п.п 31.4.3 ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення у розділі "Час та місце скоєння, суть і обставини" місця вчинення адміністративного правопорушення, деталізації та конкретизації допущеного порушення п. 31.4.3 ПДР України, який містить декілька підпунктів та за відсутності об`єктивних даних особи водія, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно із вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок. Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Згідно з положеннями п. 31.4.3, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Примітки:

1.Мотоцикли (мопеди) можуть бути додатково обладнані однією протитуманною фарою, інші механічні транспортні засоби - двома. Протитуманні фари повинні розміщуватися на висоті не менше 250 мм від поверхні дороги (але не вище фар ближнього світла) симетрично до поздовжньої осі транспортного засобу і не далі 400 мм від зовнішнього габариту за шириною;

2.Дозволяється встановлювати на транспортних засобах один або два задні протитуманні ліхтарі червоного кольору на висоті 400-1200 мм і не ближче 100 мм до ліхтарів сигналу гальмування;

3.Увімкнення протитуманних фар, задніх протитуманних ліхтарів повинно здійснюватися одночасно з увімкненням габаритних вогнів і освітленням номерного знака (ближнім або дальнім світлом фар);

4.На легковому автомобілі і автобусі дозволяється встановлювати один або два додаткові немиготливі сигнали гальмування червоного кольору на висоті 1150-1400 мм від поверхні дороги.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова, є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Як вбачається із доводів апеляційної скарги та відзиву на позов, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Враховуючи, що подія мала місце в 2021 році, в той час як ініціювання судового провадження відбулося в лютому 2022 року, відеозапис подій в матеріалах справи відсутній та у відповідача не має можливості його надати враховуючи стислі строки зберігання.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що докази порушення позивачем п. 31.4.3 ПДР України відсутні, оскільки не були надані суду під час розгляду справи суб`єктом владних повноважень.

Будь-яких інших належних та достовірних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України відповідачем не надано. В матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 № 524/9104/16-а.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення, необхідність скасування такої та закриття провадження у справі.

Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі про порушення позивачем строку звернення до суду з позовом, то колегія суддів звертає увагу, що копія оскаржуваної постанови містить відомості про відмову від її отримання особою, щодо якої її складено, та міститься посилання на відправлення її рекомендованим листом 30.08.2021 за вих № 10433. Жодного доказу щодо фактичного направлення копії цієї постанови на адресу позивача матеріали справи не містять. Навіть враховуючи доводи апелянта про повідомлення позивачем неіснуючої адреси, відповідач повинен був до суду надати як докази відправлення копію постанови, так і безпосередньо докази, зокрема докази відеофіксації, з яких можливо було достаменно встановити, що саме позивач був зупинений патрульними поліції та під час складення постанови він з умисних підстав повідомив неправдиву адресу. За відсутності вказаного, колегія суддів уважає неспростованими доводи позивача про те, що в час та місце указані в постанові він не керував транспортним засособом.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що копію оскаржуваної постанови представником позивача отримано лише 03.02.2022 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 67639945, про відкриття якого стало відомо 31.01.2022 з Реєстру боржників, розміщеного на сайті Міністерства юстиції.

Отже, отримавши копію постанови 03.02.2022 та звернувшись до суду з позовом про її оскарження 10.02.2022, позивачем дотримані строки, визначені ст.289 КУпАП.

Також колегія суддів не вбачає підстав для розгляду доводів апеляційної скарги про завищену суму витрат на професійну правничу допомогу, оскільки судом першої інстанції таке питання не вирішувалося.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.05.2023 по справі № 646/774/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов