Справа № 160/27865/23
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 лютого 2024 р.Справа № 160/27865/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рябчук О.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

25.10.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Покровської районної у місті ради від 17.08.2023 № 523 «Про відмову у зміні адреси об`єкта нерухомого майна»;

- зобов`язати виконавчий комітет Покровської районної у місті ради вчинити дії, направлені на зміну (присвоєння) поштової адреси для об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_1 (житловий будинок з господарчими побудовами), відмінної від поштової адреси комплексу будівель та споруд дитячого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне. На підставі заповіту позивач має намір оформити право власності на нерухоме майно житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини. Проте, державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований комплекс будівель та споруд дитячого будинку. В зв`язку з дублюванням адреси, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину. З метою здійснення зміни адреси успадкованого майна, позивач звернулась до виконавчого комітету Покровської районної в місті ради з відповідною заявою. Відповідачем в задоволенні заяви відмовлено та запропоновано звернутись до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 року справу № 160/27865/23 передано до розгляду судді Вербі І.О.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 01.12.2023р. № 733 д призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/27865/23 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 з посади судді за її поданням заяви про відставку, ухваленим рішенням Вищої ради правосуддя від 28.11.2023 року № 1129/0/15-23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 року справу № 160/27865/23 передано судді Рябчук О.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 р. прийнято до провадження адміністративну справу №160/27865/23 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

22.11.2023 р. від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Відповідно до положень чинного законодавства, у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності, коригування адреси здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до заповіту ОСОБА_3 від 02.12.2022 р. номер НОМЕР_1 житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 заповідається ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори №2108/02-31 від 18.08.2023 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що за вказаною адресою зареєстрований комплекс будівель та споруд дитячого будинку.

ОСОБА_1 звернулась до виконавчого комітету Покровської районної в місті ради з заявою про зміну адреси житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Покровської районної в місті ради №523 від 17.08.2023 р. відмовлено ОСОБА_1 в зміні адреси об`єкта нерухомого майна в разі упорядкування нумерації об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з дублюванням об`єктів нерухомого майна, один з яких не є об`єктом державної чи комунальної власності. Рекомендовано заявнику звернутися до суду для захисту порушеного права.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Разом з цим, за приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання міських рад належить такі повноваження як прийняття рішень про присвоєння адреси об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За змістом частин 3 та 5 статті 26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адреса присвоюється виконавчим органом міської ради об`єктам будівництва, які є самостійними об`єктами нерухомого майна та знаходяться у межах території на яку поширюються повноваження міської ради або місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею.

Частиною 1 статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчим органом міської ради є виконавчий комітет ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Вказані норми надають міським радам можливість делегування деяких власних повноважень до своїх виконавчих органів.

Отже, виконавчий комітет визначено як орган, що приймає рішення про присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна.

Згідно з ст.26-3 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України.

Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Реквізитами адреси є: 1) назва держави (Україна); 2) назва адміністративно-територіальної автономії у складі України - для об`єктів, розташованих на території Автономної Республіки Крим; 3) назва області (крім Автономної Республіки Крим, міст Києва та Севастополя); 4) назва району - для населених пунктів районного підпорядкування; 5) назва населеного пункту, а для об`єктів, розташованих за його межами, - назва найближчого населеного пункту (об`єднаної територіальної громади), розташованого у межах відповідного району (об`єднаної територіальної громади); 6) назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності); 7) назва вулиці, площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (далі - вулиця) (за наявності); 8) номер об`єкта (будинку, будівлі, споруди); 9) номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів; 10) номер квартири, гаражного боксу, машиномісця, іншого житлового та нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна (за наявності) (ч.ч. 1-4 ст.26-3 Закону).

Згідно до ч. 5 ст. 23-3 зазначеного Закону України адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється:

виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради;

місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею.

У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад.

Відповідно до ч. 11 ст. 23-3 вказаного Закону України підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта є:

1) зміни в адміністративно-територіальному устрої (у тому числі зміна назви області, району, населеного пункту);

2) зміна назви вулиці, її об`єднання та поділ;

3) зміна назви гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта;

4) об`єднання, поділ закінчених будівництвом об`єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об`єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої цієї статті);

5) упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес.

Згідно до п. 50 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07.07.2012 р. №690 упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється:

у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта;

у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів державної або комунальної власності;

у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів;

у випадках, визначених пунктами 9, 10 та 41 цього Порядку;

у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком.

Відповідно до п. 52 Порядку у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду.

Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори та отримала відмову в зв`язку з тим, що за вказаною адресою зареєстрований комплекс будівель та споруд дитячого будинку.

ОСОБА_1 звернулась до виконавчого комітету Покровської районної в місті ради з заявою про зміну адреси житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Покровської районної в місті ради №523 від 17.08.2023 р. відмовлено ОСОБА_1 в зміні адреси об`єкта нерухомого майна в разі упорядкування нумерації об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з дублюванням об`єктів нерухомого майна, один з яких не є об`єктом державної чи комунальної власності. Рекомендовано заявнику звернутися до суду для захисту порушеного права.

Положеннями ч. 5 ст. 23-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до п. 52 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна у разі виявлення дублювання номерів об`єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку, зміна, коригування адреси здійснюються на підставі рішення суду.

Наведений п. 52 Порядку містить дві умови, за яких зміна, коригування адреси здійснюється за рішенням суду, а саме:

- один чи більше з об`єктів не є об`єктами державної чи комунальної власності;

- об`єкти не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку.

Дійсно, об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не є об`єктом державної чи комунальної власності.

При цьому, вказаний об`єкт також не підпадає під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку.

Таким чином, спір щодо зміни адреси даного об`єкта нерухомого майна має вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно з абз. 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У спірних правовідносинах, пов`язаних із реалізацією зміни адреси об`єкту нерухомого майна з метою оформлення права власності внаслідок спадкування свідчить про наявність спору про право.

Спір про захист права на майно є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цих правовідносин, але їхня участь у цих відносинах не змінює характеру (суті) спірних правовідносин, не перетворює такий спір на публічно-правовий і не дозволяє поширювати на них положення адміністративної юрисдикції.

Така позиція висловлена ВП ВС у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 826/15287/17.

Зважаючи, що предметом спору в цій справі є зобов`язання відповідача упорядкувати нумерацію об`єкта нерухомого майна у зв`язку із дублюванням адрес існуючих об`єктів шляхом зміни адреси об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , та стосується захисту права власності на нерухоме майно, цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Спір має цивільно-правовий характер і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Отже, вирішення спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, і, відповідно, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для закриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі № 160/27865/23 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала про закриття провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук