Справа № 335/623/24
Суддя: Мінаєв М. М.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/623/24 2-а/335/27/2024
01 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Мінаєв М.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого через представника, - адвоката Русакова Олександра Олександровича, до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
18.01.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову від 07.03.2023 року № 309, якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП.
Ухвалою від 19.01.2024 зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з тих підстав, що позивачем не було надано доказу сплати судового збору, а також через відсутність посилань на причини пропущення строку для звернення до адміністративного суду, про поновлення якого просив позивач.
Зокрема, в цій частині ухвали про залишення позовної заяви без руху було зазначено, що жодної причини пропущення строку, яка могла б бути оцінена на предмет поважності, позивачем не наведено. Той факт, що представник позивача, адвокат Русаков О.О., отримав копію оскаржуваної постанови на свою електронну адресу лише 08.01.2024, як такий не свідчить про те, що позивач раніше не знав і не повинен був знати про існування такої постанови та (або) її суть.
За таких умов позивачу було роз`яснено, що, заявляючи про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, він має надати докази на підтвердження того, що строк пропущений ним на дев`ять місяців не внаслідок його власної поведінки, а внаслідок обставин, які від позивача не залежали, в тому числі надати відомості про те, з яких причин позивач не отримав надіслану йому копію оскаржуваної постанови, коли і в який спосіб позивачу стало відомо про існування вказаної постанови, чи вживав позивач дії щодо отримання інформації про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, чи зазнавав він об`єктивних перешкод в отриманні такої інформації, чи відомо позивачу про звернення оскаржуваної постанови до виконання тощо.
30.01.2024 від представника позивача, адвоката Русакова О.О., одночасно з підтвердженням сплати судового збору, надійшла заява про поновлення строку звернення до суду з посиланням на те, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем 07.03.2023, а про її існування позивач дізнався 04.01.2024 після арешту банківських рахунків в рамках виконавчого провадження на підставі цієї постанови. Після цього, 05.01.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про отримання копії постанови, яка була отримана представником позивача 08.01.2023, і лише з цієї дати виникла можливість для належного формулювання позовної заяви, а тому, на думку представника позивача, строк на оскарження постанови підлягає поновленню.
Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного позивачем строку звернення до адміністративного суду, суддя виходить з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Отже, із сукупності наведених норми випливає, що скаргу постанову по справі про адміністративне правопорушення, у разі її оскарження в судовому порядку, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови або з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів позовної заяви випливає, що оскаржувана постанова була винесена 07.03.2023 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2023 та доданих до нього матеріалів, складеного відносно ОСОБА_1 .
Копія протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2023 до позовної заяви не додана. Водночас у позовній заяві позивач посилається на те, що станом на 10.02.2023 він не перебував на посаді продавця, а проходив стажування, а також на те, що в матеріалах справи відсутній чек, який підтверджував факт вчинення позивачем продажу алкогольного напою.
У тексті оскаржуваної постанови зазначено, що ОСОБА_1 пояснення надав на окремому аркуші, на засідання не з`явився. При цьому постанова містить відомості як про зареєстроване місце проживання позивача ( АДРЕСА_1 ), так і фактичне місце його проживання АДРЕСА_2 , яке вказане позивачем і в позовній заяві.
З наведеного випливає, що позивач був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 10.02.2023, був знайомий з матеріалами справи, знав про суть інкримінованого йому правопорушення, з приводу чого надав письмові пояснення, а також повідомив про своє фактичне місце проживання.
При цьому позивач не вказав і не надав відповідних доказів на підтвердження того, що він не знав і не міг знати про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом від 10.02.2023.
Крім того, в оскаржуваній постанові містяться відомості про те, що її копія була відправлена позивачу поштою 13.03.2023.
За загальнодоступними відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 72034234 на виконання оскаржуваної постанови було відкрите 19.06.2023 державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУ МЮ (м. Одеса).
Посилаючись на отримання інформації про наявність відкритого виконавчого провадження лише 04.01.2024 через накладення арешту на рахунки позивача, позивач та його представник також не надали жодного доказу на підтвердження цього факту.
Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
При цьому, оскільки процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення є єдиною незалежно від того, судом чи іншим уповноваженим органом здійснюється такий розгляд, обов`язок учасника справи з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки також існує й під час розгляду справи несудовим органом.
Разом з тим, у даному випадку позивачем не доведено наявність об`єктивних підстав, які б доводили фактичну неможливість звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження постанови від 07.03.2023 у межах встановленого законом строку та виправдовували значне зволікання з таким зверненням, яке відбулося через більш ніж дев`ять місяців з дня винесення оскаржуваної постанови.
Зокрема, позивач не надав доказів на підтвердження того, що строк пропущений ним на дев`ять місяців не внаслідок його власної поведінки, а внаслідок обставин, які від позивача не залежали, в тому числі не надав відомості про те, з яких причин позивач не з`явився на засідання адміністративної комісії 07.03.2023 для у часті у розгляді справи, з яких причин він не отримав надіслану йому копію оскаржуваної постанови, не надав доказів на підтвердження того, що про існування оскаржуваної постанови його стало відомо лише 04.01.2024, не надав доказів на підтвердження того, чи вживав позивач дії щодо отримання інформації про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення за складеним щодо нього протоколом від 10.02.2023, чи зазнавав він об`єктивних перешкод в отриманні такої інформації.
Разом з цим, з огляду на надані позивачем документи, у разі добросовісної процесуальної поведінки, позивач мав можливість отримати копію оскаржуваної постанови щонайменше до кінця березня 2023 року.
Також суддя зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Слід зазначити, що звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Аргументи позивача, наведені у заяві про поновлення пропущеного строку, не можуть бути розцінені як об`єктивні обставини особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового рішення після закінчення строку його оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 12, 123, 169, 263, 286 КАС України, суддя
Заяву ОСОБА_1 , подану через представника, - адвоката Русакова Олександра Олександровича, про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, - залишити без задоволення.
Позовну заяву ОСОБА_1 , подану через представника, - адвоката Русакова Олександра Олександровича, до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для її повторного подання у разі усунення обставин, що були підставою для її повернення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Мінаєв