Справа № 520/14618/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 р. Справа № 520/14618/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.09.23 по справі № 520/14618/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, і просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 99 від 23.05.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Київській області з 23.05.2023 року призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п."а", ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, в редакції, що підлягає застосуванню відповідно до п.3 Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на день звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п."а" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. На час звернення за призначенням пенсії позивачем дотримано всі вимоги встановлені законодавством, проте відповідач відмовив у призначенні пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023р. позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області № 99 від 23.05.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 23.05.2023 року призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 відповідно до п."а", ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, в редакції, що підлягає застосуванню відповідно до п.3 Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Київській області.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 35 років.

Пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1) становить 50 років. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1) становить не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах із особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці. Зниження пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №1) особам, які набули не менше половини необхідного стажу у особливо важких і особливо шкідливих умовах праці на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи жінкам.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. за №637, а саме коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, що встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки затверджена додатком 5 до вказаного Порядку. Вік заявниці 45 років. Страховий стаж особи становить 33 роки 1 місяць 5 днів, стаж за списком №1 - 11 років 4 місяці 10 днів. Право на призначення пенсії за віком набуде 08.05.2028.

Стосовно призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", відповідач заявляє, що з 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій на пільгових умовах, а саме: стаття 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 і стаття 114 Закону № 1058-IV від 09.07.2003 в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.

На даний час, до статті 114 Закону № 1058-IV не внесені зміни, даний Закон є чинним та не визнаний таким, що не відповідає Конституції України, а враховуючи основні правила розв`язання колізій між діючими актами права, які є рівними за своєю юридичною силою, застосовується пізніше прийнятий акт. Отже, в даному випадку застосовується Закон №1058-IV від 09.07.2003.

Щодо дискреційних повноважень відповідача, то Порядком, встановлення та перевірка паспортних даних заявника, розгляд спеціалістами заяви та документів на відповідність законодавству, перевірка достовірності та обгрунтованості видачі довідок, що подаються для призначення пенсії, підрахунок стажу та віку, що в даному випадку визначає право на призначення пенсії, належать до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду. Перебирання судом повноважень щодо призначення пенсії є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що з 23.05.2005 р. (наказ від 24.05.2005 р., № 24-к) позивач працювала на Державному підприємстві "Завод хімічних реактивів" Науково-технологічного комплексу "Інститут монокристалів" Національної академії наук України":

- з 23.05.2005 р. (наказ від 24.05.2005 р., № 24-к) по 04.12.2011р. апаратником виробництва хімічних реактивів (робоче місце №4 (18),робоче місце № 3 - наказ від 17.10.2001р. №145, наказ від 16.10.2006р. № 73, наказ від 30.09.2011 р. №92) повний робочий день при п`ятиденному робочому тижні без простоїв та відпусток без збереження заробітної плати у виробництві, що передбачено Списком № 1, розділом VIII Хімічне виробництво, пункт 8А, підпункт 8А1, код КП 8154, підстава: Постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003р ;

з 01.03.2012 по 30.09.2021 апаратником виробництва хімічних реактивів (робоче місце № 3 - наказ від 30.09.2016 р. №97-од) повний робочий день при п`ятиденному робочому тижні без простоїв та відпусток без збереження заробітної плати у виробництві, що передбачено Списком № 1, розділом VIII Хімічне виробництво, пункт 1, код КП 8154, підстава: Постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016, тому числі з 01.03.2012 р. по 24.06.2012 р. (розпорядження від 27.02.2012 р. № 20); з 29.08.2012 р. по 14.10.2012 р. (розпорядження від 28.08.2012 р. № 46); з 14.05.2013 р. по 07.07.2013 р. (розпорядження від 13.05.2013 р. № 27); з 27.08.2013 р. по 28.10.2013 р. (розпорядження від 27.08.2013 р. № 41); з 05.11.2013 р. по 02.12.2013 р. (розпорядження від 01.11.2013 р. № 53); з 10.10.2014 р. по 12.07.2016 р. (розпорядження від 07.10.2014 р. № 27); з 01.06.2018 р. по 23.09.2018 р. (розпорядження від 01.06.2018 р. № 31); з 02.01.2019 р. по 17.06.2019 р. (розпорядження від 26.12.2018 р. № 74); з 04.07.2019 р. по 10.11.2019 р. (розпорядження від 01.07.2019 р. № 36); з 09.12.2019 р. по 16.08.2020 р. (розпорядження від 06.12.2019 р. № 67); з 05.10.2020 р. по 26.10.2020 р. (розпорядження від 29.09.2020 р. № 36); з 26.05.2021 р. по 30.09.2021 р. (розпорядження від 24.05.2021 р. №28).

15 травня 2023 року позивачем подано заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУПФУ в Київській області від 23.05.2023 № 99 позиву відмовлено у призначенні пенсії, з тих підстав що заявниця не досягла пенсійного віку, передбаченого п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зазначено , що страховий стаж особи становить 33 роки 1 місяць 5 днів, стаж за Списком №1 -11 років 4 місяці 10 днів.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.20217 № 2148-VIII Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", який включав ст.114, частина 1, 2 якої передбачали, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні за змістом норми Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213- VІІІ, які набули чинності з 01.04.2015 внесені до ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка передбачає, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, зазначила, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений статтею 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, КСУ Рішенням № 1-р/2020 визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII. Отже, на час виникнення спірних правовідносин наявна колізія між нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, та не знаходить підстав для відступу від вищезазначених правових висновків у справі, що розглядається.

Застосовуючи вищезазначений висновок Великої Палати Верховного Суду до спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Між тим, Верховний Суд у постанові від 17.12.2021 у справі №160/9272/20 вирішив колізію між нормаи Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, з одного боку, та Закону №1058-ІV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах; дійшов висновку, що у подібних правовідносинах "...застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.".

Колегією суддів встановлено, що позивач на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла 45 років, мала достатній загальний стаж роботи та стаж роботи за Списком №1 для призначення пенсії за віком за Списком №1 (страховий стаж особи становить 33 роки 1 місяць 5 днів, стаж за Списком №1 - 11 років 4 місяці 10 днів), що є підставою для скасування рішення ГУ ПФУ в Київській області від 23.05.2023 № 99 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, призначити позивачу з 23.05.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. "а", ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, в редакції, що підлягає застосуванню відповідно до п.3 Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 по справі № 520/14618/23 - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова