Справа № 589/3157/21
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/3157/21
Провадження № 2-а/589/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Євдокімової О.П. ,

за участі секретаря судового засідання Юрочко Л.М.,

представника відповідача Бабченко І.О.,

розглянувши у приміщенні Шосткинського міськрайонного суду, в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа інспектор ВРПР Шосткинського районного УП ГУНП в Сумській області Максименка М.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2022 року поліцейським ВРПР Шосткинського районного УП ГУНП в Сумській області Максименком М.О. було винесено постанову серії БАА № 861927 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. У постанові зазначено про те, що він, керуючи транспортним засобом 22 липня 2021 року близько 12 год. 00 хв. в м. Шостка по вул. Щербакова, керував трактором колісним "Беларус", н/з НОМЕР_1 , та не предявив для перевірки посвідчення тракториста чим порушив п.п. 2.1. ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КупАП.

Вважає, що його неправомірно притягнутого відповідальності так як не доведено, факту керування ним транспортним засобом. Оскільки він ТЗ не керував, то і підстав пред`являти водійське посвідчення не було, а відповідно і не було вчинено адміністративного порушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КупАП.

У зв`язку з цим, просить скасувати спірну постанову, провадження в справі закрити, та стягнути з відповідача судовий збір.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив слухати справу без його участі.

Відповідачем надано до суду заперечення проти позову в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позову в зв`язку з його необґрунтованістю. В судовому засіданні заперечення підтримав, разом з цим жодних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення до суду не надав.

Так суд заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Інспектором ВРПП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області Максименко М.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №861927 від 02.07.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 22.07.2021 року 12-00 год в м.Шостка по вул.Щербакова біля будику 1, керував трактором «БЕЛАРУС» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не пред`явив для перевірки посвідчення тракториста чим порушив п.п.2.1. а ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.І ст.126 КУпАП, внаслідок чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

За змістом п.2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідальність за порушення припису цього пункту передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Частина 1ст.126КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

На підтвердження обставин, викладених у постанові про притягнення до відповідальності відповідачем надано лише копію постанови від 22.07.2021р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та аудиозапис з нагрудної боді камери.

Однак з перегляду зазначеного аудіозапису не вбачається факту керування останнього ТЗ. , зокрема ОСОБА_1 запевняв, що транспортним засобом він не керував. При цьому на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 трактором, а, навпаки, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 перебуває на значній відстані від вказаного транспортного засобу.

Разом з цим визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з цим в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Разом з цим доказів, які б дали можливість встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом відповідачем до суду не надано.

Підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, при розгляді справ про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню і конституційний принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, за яким, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, відповідач зобов`язаний довести, що винесене ним рішення є правомірним та надати суду всі наявні в нього документи та матеріали по справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова серії БАА № 861827 від 22.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., прийнята з порушеннями норм права, а відповідачем не доведено правомірність його винесення. Тому суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, провадження по справі закрити.

Що стосується стягнення судового збору, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 25, 241-246, 257-263, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа інспектор ВРПР Шосткинського районного УП ГУНП в Сумській області Максименка М.О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 861927 від 22.07.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 469 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова