Справа № 300/6186/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М.,
суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,
за участю представника відповідача Голинської Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Волосянка Романа Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу.

Постановою від 15 листопада 2023 Восьмий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишив без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 у справі №300/6186/21- без змін.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій остання покликається на те, що під час розгляду в суді апеляційної інстанцій позивач здійснив витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 3800 грн, що підтверджується поданими до суду документами.

В обґрунтування доводів заяви зазначає, що Додатковою угодою №4 від 02.11.2023 до договору про надання правової допомоги визначено вартість послуг (гонорару) бюро за надану правову допомогу.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 17 листопада 2023, загальна вартість наданих послуг (професійної правничої допомоги), у зв`язку з апеляційним розглядом справи №300/6186/21, становить 3800,00 грн., а саме:

- консультація, вартість: 500,00 грн.;

- складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано- Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023, вартість: 2500,00 грн.;

- складання заяви про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, вартість: 300,00 грн.;

- складання заяви про ухвалення додаткового рішення, вартість: 500,00 грн.

На думку заявника, розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

ГУ ДПС в Івано-Франківській області подало заперечення на заяву, в якому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14 листопада 2019 у справі № 826/15063/18, від 11 грудня 2019 у справі № 2040/6747/18, від 19 грудня 2019 у справі №520/1849 19, від 22 грудня 2020 у справі № 520/8489/19 та від 11 лютого 2021 у справі №520/9115/19.

Витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави для ухвалення додаткового судового рішення, викладені в заяві, вважає, що така підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження витрат на правничу допомогу подано, зокрема: копію Договору про надання правової допомоги №26/08-2021 від 10.08.2021; копію Додаткової угоди №3 до Договору про надання правової допомоги №26/08-2021 від 10.08.2021; копію Додаткової угоди №4 до Договору про надання правової допомоги №26/08-2021 від 10.08.2021; акт №22 приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги); платіжну інструкцію №0.0..1 від 20.11.2023 (на суму 3800 грн)

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

При цьому суд зауважує, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Проаналізувавши подані позивачем докази, а також обсяг наданих адвокатом послуг в суді апеляційної інстанції, які полягають у підготовці відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України, до 1500 грн.

Вказаний висновок базується на тому, що в часі менше наполовину слід витратити на підготовку відзиву на подану апеляційну скаргу, позаяк наведені у ньому обставини були предметом дослідження і опрацювання в суді першої інстанції. Врешті охоплюються витрати наведеними вище видами проведених робіт.

Щодо оплати за подання клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, в задоволенні якого було відмовлено, та заяви про ухвалення додаткового рішення то такі не були необхідними. Крім того, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу міг визначити конкретний розмір витрат на правничу допомогу, які просить стягнути, та не подавати окремої заяви. Що стосується надання консультації, то, на думку суду, надання консультації та формування відзиву на апеляційну скаргу є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката.

Суд також враховує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Слід також зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Волосянка Романа Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 143, 243, 252, 315, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд-

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Волосянка Романа Олексійовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про витрати на професійну правничу допомогу за результатами апеляційного розгляду справи №300/6186/21.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) сплачені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень.

В решті заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар

Повний текст складено 01.02.2024.