Справа № 420/11313/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 420/11313/23

адміністративне провадження № К/990/3605/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду

Мельник-Томенко Ж.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі №420/11313/23 за позовом ОСОБА_2 до 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновити у військовому званні та на посаді,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), у якому з урахуванням уточнень просив:

- визнати протиправним і скасувати пункт 2 наказу 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 04 квітня 2023 року №377-АГ «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправним і скасувати наказ Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) від 15 квітня 2023 року №176-АГ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» накладання дисциплінарного стягнення «пониження у військовому званні на один ступінь» майора ОСОБА_2 (п-006747);

- визнати протиправним і скасувати пункт 5 наказу 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 18 квітня 2023 року №111-ОС «Про особовий склад» в частині пониження у військовому званні на один ступінь до звання «капітан» майора ОСОБА_2 (п-006747);

- визнати протиправним і скасувати наказ 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 19 квітня 2023 року №112-ОС «Про особовий склад» в частині пониження в посаді першого заступника начальника відділу прикордонної служби « Велика Михайлівка » (тип Б) майора ОСОБА_2 до старшого офіцера відділення повсякденної діяльності відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України;

- зобов`язати Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) поновити у військовому званні на один ступінь вище до звання «майор» капітана ОСОБА_2 (п-006747), який перебуває в розпорядженні начальника 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 );

- зобов`язати 2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) поновити майора ОСОБА_2 (п-006747) на посаді Першого заступника начальника відділу прикордонної служби відділу «Велика Михайлівка» 2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.

26 січня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі №420/11313/23.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 328 Касаційного адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Ураховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Так, у тексті касаційної скарги заявник указує, що підставою касаційного оскарження судових рішень у справі №420/11313/23 є пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі представник позивача зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме у правовідносинах: оформлення проведення службового розслідування Державній прикордонній службі України; озброєння та екіпірування офіцерів з метою перевірки прикордонних нарядів; ознайомлення з організаційно-розпорядчими наказами в системі ДПС України; подвійного притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців за одне й те саме правопорушення.

Верховний Суд наголошує на тому, що оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Разом із тим, представником скаржника наведено лише перелік порушень, допущених, на його думку, відповідачем та частковий опис обставин справи, викладений без належного взаємозв`язку з нормами законодавства, що потребують вирішенню Верховним Судом шляхом формування відповідного висновку. Отже, касаційна скарга не містить належних аргументів щодо їх неправильного застосування судом апеляційної інстанції та необхідність висновку Верховного Суду щодо цієї норми саме у цій справі.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Щодо посилання представника заявника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України з підстав, передбачених частиною другою статті 353 цього Кодексу, то Суд зазначає таке.

Представник заявника зазначив, що мало місце необґрунтоване відхилення апеляційним судом клопотання від 19 грудня 2023 року про долучення до матеріалів справи доказів щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 353 КАС України), та суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 353 КАС України).

Водночас скаржник не обґрунтовує в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 341 КАС України питання доказів, їхня оцінка та вирішення доводів щодо переваги одних доказів над іншими, не є компетенцією Верховного Суду, а аргументи представника заявника в цій частині зводяться до формального зазначення про відхилення судом клопотання про долучення доказів без зазначення належної аргументації щодо їхнього значення для правильного вирішення справи.

Також в обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження представник скаржника зазначає підпункти «а», «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За викладених обставин касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Керуючись статтями 248, 328, 330, 332, 341, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Муконіна Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі №420/11313/23 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко