Справа № 320/15592/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року Київ № 320/15592/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі відповідач, ГУ НП у м. Києві), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо складання наказів від 06.04.2023 № 552 "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 " та від 19.04.2023 № 630 о/с "Про особовий склад" про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.04.2023 № 552 "Про застосування дисциплінарного стягнення до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ";

- скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 19.04.2023 № 630 о/с "Про особовий склад" (про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 );

- поновити ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції (з обслуговування центральної частини м. Києва) Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- зобов`язати вищого керівника негайно вжити заходів до поновлення прав поліцейського, усунення обставин, що призвели до таких порушень, та притягти до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень;

- відшкодувати на користь ОСОБА_1 заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- відшкодувати витрати, які виникли внаслідок відшкодування ОСОБА_1 вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.

Ухвалою від 09.05.2023 судом відкрито провадження в даній адміністративній справі, розгляд якої визначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що службове розслідування щодо позивача проведено з грубим порушенням процедури його проведення, а звільнення є незаконним, оскільки його проведення та висновки є передчасними. При цьому представник позивача наголосив, що до позивача безпідставно застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, оскільки за час проходження служби в органах Національної поліції України позивач жодних стягнень не мав.

Представник відповідача подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому наголосив, що службове розслідування відносно позивача проведено відповідачем з дотриманням законодавчо встановленої процедури, на підставі висновків якого позивача правомірно звільнено зі служби в поліції, тож оскаржувані дії та наказ вчинені (прийняті) відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно представником відповідача зауважено, що зміст позовної заяви зводиться до вибіркового цитування норм матеріального права та твердження про передчасність прийняття відповідачем рішення про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, замість доведення обставин невчинення дисциплінарного проступку.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом ГУ НП у м. Києві від 01.03.2023 № 328 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який прибув з ГУ НП в Київській області, призначено оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського УП ГУНІ у м. Києві з 13.02.2023.

Наказом ГУ НП у м. Києві від 06.03.2023 № 475 (з урахуванням продовження строку наказом від 20.03.2023 № 563 до 03.04.2023), враховуючи надходження 06.03.2023 інформації про те, що 28.02.2023 старшим слідчим другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві Максимовичем А. М., у рамках кримінального провадження від 16.05.2022 № 0000083, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 162 КК України, оперуповноваженому сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського УП ГУНІ у м. Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру, за вказаним фактом призначено проведення службового розслідування.

Відповідно до інформаційної довідки від 06.03.2023, окрім того, що ОСОБА_1 повідомлено про підозру, випливає, що у ході досудового розслідування встановлено, що 17.02.2022 ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла з метою створення штучних обставин вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, прибув до будинку АДРЕСА_1 . Після прибуття до вказаного будинку, без відповідного рішення суду щодо проведення обшуку, без участі слідчого та будь-яких доручень слідчого або прокурора, шляхом відкриття дверей, які не були зачинені на замок, без згоди користувача будинку ОСОБА_2 , який на той час знаходився в середині будинку, незаконно проник до вказаного будинку з метою створення штучних обставин вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

Також наказом ГУ НП у м. Києві від 06.03.2023 № 475, ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

Наказом ГУ НП у м. Києві від 03.04.2023 № 523 о/с, ОСОБА_1 було допущено до виконання службових обов`язків за посадою оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського УП ГУНІ у м. Києві з 03.04.2023.

За результатами службового розслідування за фактом повідомлення про підозру старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , т.в.о. начальник ГУ НП у м. Києві 03.04.2023 затверджено висновок, зі змісту якого випливає таке.

У ході проведення службового розслідування установлено, що 17.02.2022 о 19.16, до чергової частини Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення невстановленого громадянина (з номеру м.т. НОМЕР_1 ) про те, що за адресою: АДРЕСА_2 чи 5 хлопців курять коноплю в недобудованому сараї.

Установлено, що того дня, під час проведення невідкладних слідчих дій за вищевказаною адресою були присутні наступні поліцейські Обухівського РУП ГУНП в Київській області: старший спеціаліст-криміналіст СКЗ СВ капітан поліції ОСОБА_3 , начальник відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та заступник начальника сектору розкриття злочинів проти власності ВКП капітан поліції ОСОБА_5 , які відповідно до розстановки нарядів, затвердженої начальником вказаного районного управління поліції полковником поліції ОСОБА_6 , чергували у складі СОГ. Разом з цим, за вказаною адресою перебували оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ВКП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ВКП капітан поліції ОСОБА_8 та із незрозумілих причин та за невстановлених службовим розслідуванням обставин, ОСОБА_1 .

Окрім добровільної видачі ОСОБА_2 наркотичних речовин жодних процесуальних дій із встановлення наявності заборонених речовин у вказаному господарському приміщенні поліцейськими не було проведено. Того ж дня, ОСОБА_1 за вказаним фактом опитав ОСОБА_2 17.02.2022, відомості про вказану подію зареєстровано в ІКС ІНП, журналі ЄО Обухівського РУП ГУНІ в Київській області за № 2296. За результатами проведення невідкладних слідчих дій за вказаною адресою, слідчим відділом вказаного районного управління поліції відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України. 18.02.2022 слідчий ОСОБА_9 звернулась до Обухівського районного суду Київської області із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке було задоволено. 02.05.2022 гр. ОСОБА_2 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України.

Натомість 16.05.2022 Обухівською окружною прокуратурою Київської області відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0000083. На підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26.07.2022 у справі № 757/18367, прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 10.08.2022 вилучено матеріали кримінального провадження від 17.02.2022 № 0000272 та передані до Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

Зокрема опитаний начальник відділу кримінальної поліції Печерського УП ГУНП у м. Києві майор поліції ОСОБА_11 пояснив, що з 13.02.2023 ОСОБА_1 проходить службу в Печерському управлінні поліції на посаді оперуповноваженого ВП (з обслуговування центральної частини міста Києва). Так, 28.02.2023 ОСОБА_1 повідомив йому про те, що працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, викликають його на допит у якості свідка у кримінальному провадженні 2022 року та те, що виклик на допит пов`язаний із тим, що 17.02.2022, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області, ОСОБА_1 приймав участь у проведенні невідкладного обшуку, за результатами якого за місцем проживання громадянина було вилучено заборонені речовини. Після прибуття з ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_1 повідомив, що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 162 Кримінального кодексу України. Про факт повідомлення ОСОБА_1 про підозру він негайно доповів ОСОБА_12 та начальникові УКР ГУНІ у м. Києві полковнику поліції ОСОБА_13 . Також зазначив, що за нетривалий час проходження служби у відділі кримінальної поліції Печерського УП ГУНІ у м. Києві ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно, до виконання своїх службових обов`язків ставиться відповідально.

Опитаний начальник сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Печерського УП ГУНІ у м. Києві капітан поліції ОСОБА_14 надав пояснення, аналогічне поясненню ОСОБА_11 .

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 17.02.2022 він спільно із оперуповноваженими ВКП Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проводили заходи щодо відпрацювання території обслуговування Обухівського РУП ГУНП в Київській області, поблизу с. Германівки. Того ж дня, у вечірній час доби, один із працівників Обухівського РУП ГУНП в Київській області (хто саме він не пам`ятає) зателефонував йому або вищевказаним поліцейським (кому саме він не пам`ятає) та повідомив, що до чергової частини Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , невідомі особи вживають та зберігають наркотичні речовини. З метою реагування на вказане повідомлення, він спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направився за вказаною адресою. Того дня він із вказаними поліцейськими пересувався на автомобілі, однак на якому саме він не пам`ятає. Час прибуття на місце події він також не пам`ятає, однак у зв`язку із тим, що він з колегами знаходився неподалік від указаної адреси, на місце події вони прибули доволі швидко. З приводу того, хто першочергово прибув на місце події - поліцейські СОГ Обухівського РУП ГУНІ в Київській області, чи він з колегами, точно зазначити не може, тому що пройшов великий проміжок часу. Щодо присутніх на місці події осіб та їхніх дій зазначив, що слідчий СОГ ОСОБА_9 проводила невідкладний обшук у нежилій господарській будівлі, розташованій на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Також були присутні: експерт-криміналіст Лимар Ігор, оперуповноважений у складі СОГ Обухівського РУП ГУНІ в Київській області (хто саме він не пам`ятає), він, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , двоє понятих громадян та сам гр. ОСОБА_2 . Невідкладний обшук проводився виключно у вказаній господарській будівлі. За результатами проведення вказаного обшуку гр. ОСОБА_2 добровільно видав речовини рослинного походження. Також ОСОБА_2 повідомив, що вказані речовини є канабісом, які останній зберігав за вищевказаною адресою для власного вживання. Разом з цим, за місцем проведення обшуку було вилучено пристрої для куріння та подрібнення рослинних речовин. Щодо його функцій під час проведення невідкладного обшуку зазначив, що він був присутнім під час проведення вказаної слідчої дії. Будь-яких заперечень чи зауважень до дій поліцейських гр. ОСОБА_2 не мав. Усі дії поліцейських під час проведення вказаної слідчої дії, слідчим СОГ було зафіксовано під відеозапис. Також повідомив, що з приводу особи громадянина, який 17.02.2022 здійснив виклик до чергової частини Обухівського РУП ГУНІ в Київській області про те, що за вищевказаною адресою невідомі особи вживають заборонені речовини, будь-якою інформацією не володіє. 18.02.2022 слідчий Матвієнко А.С. звернулась до Обухівського районного суду Київської області із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке було задоволено. 28.02.2023 старшим слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_15 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 162 КК України, а саме, за фактом незаконного проникнення 17.02.2022 до володіння ОСОБА_16 . Про вказаний факт він негайно доповів ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Вчинення будь-яких неправомірних дій відносно ОСОБА_2 категорично заперечив.

Опитаний ОСОБА_3 пояснив, що 17.02.2022, близько 20.00, від чергового чергової частини Обухівського РУП ГУНІ в Київській області надійшла вказівка про необхідність виїзду на виклик за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою у складі СОГ, він побачив, що на подвір`ї домоволодіння за вказаною адресою вже знаходились працівники, яких слідчий ОСОБА_9 залучила під час проведення невідкладного обшуку. За результатами проведення обшуку за вказаною адресою було вилучено наркотичні речовини, які належать ОСОБА_2 . Також ОСОБА_8 та ОСОБА_1 допомагали слідчій ОСОБА_9 поміщати до сейф-пакетів вилучені речовини та предмети. Усі дії поліцейських під час проведення вказаної слідчої дії було зафіксовано під відеозапис.

Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що 17.02.2022 чергував у складі СОГ та виїжджав на виклики в Обухівському районі Київської області. Однак будь-яких додаткових відомостей надати не може.

Опитаний інспектор відділу реагування патрульної поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_17 , який 17.02.2022 ніс службу у складі ГРПП спільно із ОСОБА_18 , пояснив, що 17.02.2022 під час чергування у складі автопатруля, о 19.16, на логістичний пристрій прийшло повідомлення з приміткою "інші наркозлочини" за адресою скоєння: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою він встановив, що на місці вже перебувають працівники ВКП Обухівського РУП ГУНІ в Київській області. У зв`язку із відсутністю необхідності перебування на місці події, склавши електронний рапорт про результати відпрацювання місця події, він спільно із ОСОБА_18 поїхав на обслуговування інших викликів.

Опитаний начальник сектору розкриття злочинів проти особи ВКП Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_19 пояснив, що у зв`язку із відсутністю випадків вчинення на території обслуговування злочинів проти особи, 17.02.2022 ОСОБА_1 перебував в Обухівському районі Київської області з метою розкриття інших кримінальних правопорушень. Того дня, жодних вказівок ОСОБА_1 щодо прибуття на якусь із адрес в Обухівському районі він не надавав.

Опитати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не виявилось можливим, оскільки їх звільнено у 2022 році із служби в поліції (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення).

Аналізуючи протоколи допитів ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 знайшли підтвердження ті обставини, що вказані поліцейські безпідставно перебували за адресою АДРЕСА_1 до приїзду СОГ Обухівського РУП ГУНП в Київській області, незрозуміло яким чином отримали інформацію про те, що за вказаною адресою особи вживають наркотичні речовини. Також заслуговує окремої уваги той факт, що відповідно до протоколів допитів установлено, що першочергово у господарському приміщенні за вищевказаною адресою знаходилось декілька осіб, які, ймовірно разом вживали наркотичні речовини, однак з незрозумілих причин, поліцейські дали змогу таким особам крім гр. ОСОБА_2 залишити місце події. Жодних процесуальних дій відносно осіб, які вживали наркотичні речовини спільно із ОСОБА_2 поліцейські не проводили.

Додатковим вивченням відомостей ЄО Обухівського РУП ГУНП в Київській області № 2296 установлено, що з метою реагування на повідомлення про вживання невідомими особами наркотичних речовин за адресою: Київська область, Обухівський район, першочергово на місце АДРЕСА_1 , події, о 19.16, було направлено наряд ГРПП Обухівського РУП ГУНІ в Київській області (БРАС-10) у складі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 19.49, поліцейські ГРПП прибули за вказаною адресою. О 20.24 ОСОБА_17 за результатами відпрацювання склав електронний рапорт про те; що на місці події працюють працівники відділу кримінальної поліції Обухівського РУП ГУНІ в Київській області та необхідно прибуття СОГ Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Таким чином, відповідно до відомостей ЄО № 2296 Обухівського РУП ГУНП в Київській області установлено, що першочергово на місці події - на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , без відповідного дозволу до початку проведення невідкладної слідчої дії, знаходились працівники ВКП вказаного районного управління поліції, тобто - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Разом з цим вивченням Книги реєстрації виїзду-заїзду службового автотранспорту Обухівського РУП ГУНП в Київській області установлено, що 17.02.2022 записи про виїзд ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з території РУП на службовому транспортному засобі відсутні.

Тобто того дня, вказані поліцейські прибули до с. Германівки Обухівського району Київської області на власному транспортному засобі, що ще раз засвідчує факт перебування ОСОБА_1 на місці події за вищевказаною адресою, що не пов`язано із службовими цілями.

Аналізуючи надані пояснення ОСОБА_1 , дисциплінарна комісія дійшла висновку, що уникаючи відповідей на додаткові питання з приводу уточнюючих обставин подій, що мали місце 17.02.2022, посилаючись на те, що пройшов значний проміжок часу, ОСОБА_1 проявив нещирість. Тобто, під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 не сприяв дисциплінарній комісії у встановленні передумов та причин, що могли стати підставою для оголошення останньому, як поліцейському та представнику влади, підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що виразилось у порушенні конституційних прав громадянина.

Крім цього, відповідно до матеріалів, отриманих під час проведення службового розслідування, установлено, що 17.02.2022 ОСОБА_1 безпідставно перебував до початку проведення слідчих дій за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 3, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1, 2, 3 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та Присяги поліцейського, що виразилось у прояві нещирості під час надання додаткових пояснень дисциплінарній комісії, у вчиненні незаконних дій, які призвели до оголошення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28 та частиною другою статті 162 Кримінального кодексу України, негативно вплинули на авторитет поліції серед суспільства та поставили під сумнів звання поліцейського, як представника влади.

На підставі вищенаведеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 3, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1, 2, 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та Присяги поліцейського, до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0117985) слід застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

На підставі встановлених обставин службового розслідування, наказом ГУ НП у м. Києві від 06.04.2023 № 552, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 3, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 1, 2, 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, та Присяги поліцейського, до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0117985) застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

На підставі наказу ГУ НП у м. Києві від 06.04.2023 № 552, наказом ГУ НП у м. Києві від 19.04.2023 № 630 о/с, відповідно до пункту 6 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції (з обслуговування центральної частини міста Києва) Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, звільнено зі служби в поліції 19 квітня 2023 року (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи таке звільнення протиправним, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі також Закон № 580-VIII).

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону № 580-VIII).

Згідно з статтею 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону № 580-VIII, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частин першої-третьої статті 8 Закону № 580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 23 Закону № 580-VI визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, окрім іншого: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Відповідно до частин першої-третьої статті 29, частини першої статті 30, частини першої статті 31 Закону № 580-VIII поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема: опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Таким чином, в силу положень Закону № 580-VIII, заходи реагування вживаються поліцією виключно на підставі та в порядку, визначених законом.

Відповідно до статі 38 Закону № 580-VIII поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із: 1) рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; 2) безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення; 3) припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.

Про застосування вказаного поліцейського заходу обов`язково складається протокол.

Відповідно у всіх інших випадках, проникнення до житла чи іншого володіння особи, як захід реагування, може бути застосовний виключно на підставі та в порядку, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

За приписами статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно з частинними першою, третьою статті 233 Кримінального процесуального кодексу України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до наведених норм, особою, уповноваженою прийняти рішення про проведення невідкладного обшуку є: слідчий; дізнавач; прокурор.

Відповідно, позивач, обіймаючи станом на 17.02.2022 посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції, не був уповноваженою особою для прийняття рішення про проведення невідкладного обшуку без мотивованого рішення суду або входження до житла особи. Також він не був визначений уповноваженою особою для участі у проведенні невідкладного обшуку або входження до житла чи іншого володіння особи.

Натомість, з матеріалів справи судом встановлено, що не спростовано позивачем, ним було здійснено вхід до будинку гр. ОСОБА_2 , без його згоди, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто всупереч наведених вимог чинного законодавства України, у тому числі Закону № 580-VIII.

Разом з тим за приписами статей 59, 64 Закону 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Статут).

Відповідно до частини першої, другої статті 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною третьою статті 1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Разом з тим за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Статуту).

Відповідно до статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами статті 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

Відповідно до статей 16, 17 Статуту, службове розслідування проводиться та муає бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

За приписами статті 26 Статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Системний аналіз наведених норм, у взаємозв`язку зі встановленими судом обставинами справи, свідчить про їх дотримання відповідачем в обсязі, достатньому для висновку щодо правомірності проведеного службово розслідування.

Одночасно аналіз наведених положень діючого законодавства є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 19 Статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Разом з тим пом`якшуючих обставин у поведінці позивача суд під час розгляду справи не встановив.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до положень розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, окрім іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За результатом системного аналізу письмових доказів у справі та правових позиції сторін суд дійшов висновку про те, що висновок службового розслідування, який став підставою для прийняття відносно позивача оскаржуваного наказу про звільнення, ґрунтується на комплексі обставин щодо несвідомої протиправної поведінки позивача.

Натомість позивачем та належними і допустимими доказами не спростовано встановлених під час службового розслідування обставин порушення ним вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, пунктів 1, 2, 3, 6 частини третьої статті 1 Статуту, абзаців 1, 2, 3 пункту 1 розділу ІІ Правил та Присяги поліцейського.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджуються обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 07.03.2019 (справа № 819/736/18), що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного суду від 24.03.2020 по справі № 804/177/17.

Суд також звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12.01.2012 у справі "Горовенки та Бугара проти України" зазначив, що уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку. Необхідно періодично здійснювати перевірку їхньої придатності для виконання таких функцій.

Суд повторив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 17.06.2008 у справі "Абдулла Їлмаз проти Туреччини").

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач правомірно та обґрунтовано застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Більше того суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatismutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatismutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

В контексті наведених норм, судової практики та встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач сукупністю вчинених дій, які досліджувались та оцінювались під час службового розслідування, допустив порушення вимог Закону № 580-VIII, Статуту, Правил, тобто вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням загального уявлення суспільства про поліцейського, як носія влади, унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків на службі в органах поліції.

При цьому позивач не обґрунтував та документально не довів відсутності в своїх діях дисциплінарного поступку, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

При вирішенні цієї справи суд також враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідач виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування, натомість позивач не підтвердив належними та допустимими доказами правомірності своєї поведінки.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.