Справа № 200/475/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви

та відкриття провадження в адміністративній справі

31 січня 2024 року Справа №200/475/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

26 січня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач, Департамент патрульної поліції), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 25 січня 2024 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу ГУНП в Донецькій області від 28 листопада 2023 року № 1890 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та покарання винних» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

2. визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Донецькій області від 07 грудня 2023 року № 527о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

3. поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора чергової частини відділення поліції № 2 Покровського районного управління ГУНП в Донецькій області з 08 грудня 2023 року;

4. стягнути з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 травня 2023 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на службі;

5. визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, за період наявності у нього допуску до державної таємниці з березня 2021 року до листопада 2021 року включно;

6. зобов`язати ГУНП в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період наявності у нього допуску до державної таємниці з березня 2021 року по листопад 2021 року включно у розмір 3 240,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач порушив порядок призначення і проведення службового розслідування, службове розслідування проведено упереджено і необ`єктивно, дисциплінарне стягнення застосовано з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, відповідач не виплатив позивачеві доплату за роботу в умовах режимних обмежень.

Щодо строку звернення до суду.

Одночасно з поданням позовної заяви ОСОБА_1 надав заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач вказав таке.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 07 грудня 2023 року № 527о/с позивача звільнено зі служби в поліції з посади старшого інспектора чергового чергової частини відділення поліції № 2 Покровського районного управління поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення).

Наказ по особовому складу виданий на підставі дисциплінарного наказу ГУНП в Донецькій області від 28 листопада 2023 року № 1890 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та покарання винних», який видано за результатами проведеного службового розслідування.

Позивач стверджував, що з вказаними наказами був ознайомлений 07 грудня 2023 року.

Позивач не погодився з цими наказами та звернувся до адвоката за професійною правничою допомогою.

19 грудня 2023 року представник позивача звернувся до ГУНП в Донецькій області з адвокатським запитом з метою отримання документів, які могли бути використані як доказ в суді, в тому числі висновок і матеріали службового розслідування, наказ про накладення дисциплінарного стягнення тощо.

Листом від 01 січня 2024 року № 10аз/55/02-2024 ГУНП в Донецькій області повідомило, що для надання відповіді на адвокатський запит необхідно відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк, надавши відповідний рахунок.

03 січня 2024 року позивач сплатив кошти на відшкодування витрат на копіювання та друк, про що повідомив відповідача листом від 04 січня 2024 року № 1.

Листом від 13 січня 2024 року № 44/55/02-2024 ГУНП в Донецькій області надало остаточну відповідь на адвокатський запит та копії всіх необхідних документів.

Позивач зауважив, що загалом ГУНП в Донецькій області надало документи на 291 аркуші, а тому він потребував додатковий час на їх вивчення і аналіз, а також на узгодження правової позиції зі своїм представником, формулювання позовних вимог, складання позовної заяви та клопотань, які були подані разом з позовною заявою (щодо поновлення строку звернення до суду, витребування доказів).

Також позивач потребував додатковий час на сканування доказів, які були додані до позовної заяви як додатки, а це документи на 194 аркушах.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

За зазначених обставин, на момент подання позовної заяви строк звернення до адміністративного суду сплив, однак причини його пропуску були обумовлені об`єктивними обставинами.

Розглядаючи цю заяву по суті, суд виходить з такого.

За правилами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 3 ст. 122 КАС установлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, що відносить її до публічної служби в розумінні п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС.

Преамбулою Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що цим Статутом, зокрема, визначені види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» (далі Закон № 2123) внесено зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», яким з 01 травня 2022 року, зокрема, запроваджено іншу процедуру ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та інші строки звернення до суду.

Так, ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в редакції Закону № 2123 передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Отже, з 01 травня 2022 року Законом № 2123 запроваджено інші умови проведення службового розслідування, а також визначена нова процедура ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та установлені особливі строки оскарження дисциплінарних стягнень.

Питання щодо застосування строків, установлених Дисциплінарним статутом Національної поліції України у правовідносинах, що виникли у зв`язку з притягненням поліцейського до дисциплінарної відповідальності, вже досліджувалося Верховним Судом.

Так, в постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 120/7567/22 Верховний Суд сформував висновок, що випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Аналогічні висновки наведені Верховним Судом в постановах від 31 травня 2023 року у справі № 160/9356/22, від 31 жовтня 2023 року у справі № 340/4394/22, від 31 жовтня 2023 року у справі № 400/5692/22, від 30 листопада 2023 року у справі № 500/1224/23, від 07 грудня 2023 року у справі № 420/15422/22, від 20 грудня 2023 року у справі № 420/4212/23, від 25 січня 2024 року у справі № 260/4067/23.

Отже, в частині позовних вимог, які стосуються визнання протиправними наказів ГУНП в Донецькій області від 28 листопада 2023 року № 1890 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та покарання винних» та від 07 грудня 2023 року № 527о/с «По особовому складу», а також похідних вимог про скасування цих наказів, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, строк звернення до суду визначений ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в редакції Закону № 2123 і становить 15 днів з дня ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання дисциплінарного стягнення.

З наказом ГУНП в Донецькій області від 28 листопада 2023 року № 1890 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та покарання винних» позивач ознайомлений під особистий підпис 01 грудня 2023 року, про що свідчить відомість про ознайомлення працівників з наказом Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про покарання від 28 листопада 2023 року № 1890.

Докази на підтвердження дати ознайомлення позивача з наказом ГУНП в Донецькій області від 07 грудня 2023 року № 527о/с «По особовому складу» до позовної заяви не додані.

Між тим, позивач визнає той факт, що з наказом по особовому складу про виконання дисциплінарного стягнення від 07 грудня 2023 року № 527о/с «По особовому складу», він був ознайомлений 07 грудня 2023 року.

Таким чином, з урахуванням правил обчислення процесуальних строків, визначених ст. 120 КАС, перебіг строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправними наказів ГУНП в Донецькій області від 28 листопада 2023 року № 1890 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та покарання винних» та від 07 грудня 2023 року № 527о/с «По особовому складу», а також похідних вимог про скасування цих наказів, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розпочався 08 грудня 2023 року і сплинув 22 грудня 2023 року.

До суду з цим позовом ОСОБА_1 звернувся 25 січня 2024 року, тобто з пропуском визначеного ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в редакції Закону № 2123 15-денного строку.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені ст. 123 КАС.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За правилами ч. 4 ст. 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Доводи позивача щодо причин пропуску строку звернення до суду підтверджені доданими до позовної заяви письмовими доказами: ордером про надання правничої (правової) допомоги від 25 січня 2024 року серії ВІ № 1193834, виданим на підставі договору про надання правової допомоги від 18 грудня 2023 року № 20/23, адвокатськими запитами від 12 грудня 2023 року № 61, від 04 січня 2024 року № 1, від 21 січня 2024 року № 6 та відповідями на них ГУНП в Донецькій області від 12 грудня 2023 року № 61, від 01 січня 2024 року № 10аз/55/02-2024, від 13 січня 2024 року № 44/55/02-2024.

Оцінивши в сукупності повідомлені позивачем обставини, суд дійшов висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до ГУНП в Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування наказів ГУНП в Донецькій області від 28 листопада 2023 року № 1890 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та покарання винних» та від 07 грудня 2023 року № 527о/с «По особовому складу», поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, підлягають визнанню поважними, пропущений строк звернення до суду поновленню, а заява позивача в цій частині задоволенню.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, за період наявності у нього допуску до державної таємниці з березня 2021 року до листопада 2021 року включно, суд зазначає таке.

Строк звернення до адміністративного суду визначений ст. 122 КАС.

Так, згідно з ч. 1 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 5 ст. 122 КАС для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Положення ст. 122 КАС не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення поліцейських).

У той же час ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положень вказаної норми надав Конституційний Суд України в рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013.

Так, в рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України навів висновок про те, що в аспекті конституційного звернення, положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями ст. ст. 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з п. 2.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у ч. 2 ст. 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин право позивача на звернення до адміністративного суду з приводу нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, за період наявності у нього допуску до державної таємниці з березня 2021 року до листопада 2021 року включно не було обмежено будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон № 2352) внесені зміни до КЗпП України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Закону № 2352 цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19 липня 2022 року.

На підставі пп. 18 п. 1 розділу І Закону № 2352 назва та частини 1 і 2 ст. 233 КЗпП України викладені в такій редакції:

«Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

На підставі пп. 19 п. 1 розділу І Закону № 2352 текст ст. 234 КЗпП України викладений в такій редакції:

«У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року».

Отже, внаслідок набрання чинності Законом № 2352, яким внесені зміни до ст. ст. 233, 234 КЗпП України, зазнало змін правове регулювання правовідносин, які виникли з питань стягнення заробітної плати.

Зокрема, з 19 липня 2022 року в КЗпП України відсутня норма, яка б передбачала право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату, без обмеження будь-яким строком.

При цьому, ст. 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, окремо взагалі не врегульовує питання щодо строку звернення до суду працівника з позовом про стягнення заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці.

Натомість, ч. 1 ст. 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, встановлений загальний строк звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору, який становить три місяця з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

А ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19 липня 2022 року, встановлені спеціальні строки звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору:

у справах про звільнення працівника місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення;

у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Закон № 2352 не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії у часі.

Закон № 2352 містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли та існують після набрання ним чинності, тобто з 19 липня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1/99-рп, ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Тобто, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку. При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов.

Таке правозастосування узгоджується з нормою ч. 4 ст. 3 КАС, відповідно до якої закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, при вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду має застосовуватися норма ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в редакції до внесення змін Законом № 2352, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин і передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, в частині позовних вимог, які стосуються визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, за період наявності у нього допуску до державної таємниці з березня 2021 року до листопада 2021 року включно, право позивача на звернення до суду не обмежено будь-яким строком, а тому позивач не потребує поновлення цього строку судом.

Як наслідок, заява позивача про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, за період наявності у нього допуску до державної таємниці з березня 2021 року до листопада 2021 року включно, не підлягає задоволенню.

За наслідками з`ясування питань, визначених ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), встановлено, що позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; після усунення недоліків позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161 КАС; позовну заяву належить розглядати за правилами адміністративного судочинства і подано з дотриманням правил підсудності; підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені КАС, відсутні.

Щодо форми адміністративного судочинства, за якою розглядатиметься справа.

Ч. 1 ст. 12 КАС визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 12 КАС спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляд справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС для цілей цього Кодексу ця справа є справою незначної складності.

Справи незначної складності розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження, що передбачено ч. 1 ст. 257 КАС.

На підставі ч. 5 ст. 262 КАС справа розглядатиметься без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Щодо витребування доказів.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач звернувся до суду з клопотанням про витребування у ГУНП в Донецькій області додаткових доказів:

- наказів про покладення тимчасового виконання обов`язків начальника управління головної інспекції ГУНП в Донецькій області на заступника начальника управління головної інспекції начальника відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП в Донецькій області Іщенко Д. за 2023 рік;

- наказу ГУНП в Донецькій області про призначення відповідальної особи, на яку покладається відповідальність за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; належне ведення відповідної документації;

- журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації з відміткою (підписом) отримання 16 жовтня 2023 року та здачу старшим інспектором ВСР УГІ ГУНП в Донецькій області Паніщевим Дмитром Євгеновичем портативного відеореєстратора та карти пам`яті;

- доручення керівника підрозділу поліції, відповідно якого було надано дозвіл відповідальній особі здійснити копіювання відеозаписів з портативного відеореєстратора старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Донецькій області Паніщева Дмитра Євгеновича, спілкування 16 жовтня 2023 року вказаного інспектора з позивачем;

- відеозапису, здійсненого старшим психологом відділу психологічного забезпечення УКЗ ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Вільченко О. від 24 жовтня 2023 року під час роз`яснення порядку, прав та застережень ОСОБА_2 перед опитуванням із застосуванням поліграфу.

Клопотання обґрунтовано тим, що вказані докази мають безпосереднє відношення до предмета доказування у справі, їх самостійне подання позивачем ускладнене, а вжиті ним заходи для отримання цих доказів виявилися безрезультатними.

Суд зазначає, що вказане клопотання подано з дотриманням вимог ст. 80 КАС, а тому воно підлягає задоволенню.

Крім того, для забезпечення своєчасного вирішення спору з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичної особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 9, ст. 77 КАС, суд вважає за необхідне вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 80, 120, 121, 123, 171, 241, 248, 256, 257, 258, 259, 261, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

1. Заяву позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задовольнити частково.

2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновити цей строк.

3. У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

4. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі № 200/475/24 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ідентифікаційний код 40109058, місцезнаходження: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Мандрика, буд. 7) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

5. Розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

6. Справа розглядатиметься Донецьким окружним адміністративним судом у складі судді Кравченко Т.О. одноособово.

7. Клопотання позивача про витребування доказів задовольнити.

8. Витребувати у відповідача такі докази:

- наказ ГУНП в Донецькій області про надання ОСОБА_1 доступу до державної таємниці та встановлення надбавки до посадового окладу за службу в умовах режимних обмежень;

- наказ ГУНП в Донецькій області про припинення доступу ОСОБА_1 до державної таємниці (якщо такий видавався);

- докази нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки до посадового окладу за службу в умовах режимних обмежень за період з березня 2021 року по листопад 2021 року включно, якщо така надбавка не нараховувалась і не виплачувалась надати письмові пояснення із зазначенням причин і правових підстав для цього;

- наказ ГУНП в Донецькій області від 17 жовтня 2023 року № 1680 «Про призначення службового розслідування» та всі документи, що слугували підставою для його видання;

- ВСІ матеріали службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 17 жовтня 2023 року № 1680 «Про призначення службового розслідування»;

- висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим інспектором-черговим чергової частини відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Д. Вдовиченком» від 15 листопада 2023 року;

- наказ ГУНП в Донецькій області від 28 листопада 2023 року № 1890 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області» та всі документи, що слугували підставою для його прийняття;

- наказ ГУНП в Донецькій області від 07 грудня 2023 року № 527о/с «По особовому складу»;

- довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували звільненню (за жовтень і листопад 2023 року) із зазначенням його окремих складових;

- накази про покладення тимчасового виконання обов`язків начальника управління головної інспекції ГУНП в Донецькій області на заступника начальника управління головної інспекції начальника відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 за 2023 рік;

- наказ ГУНП в Донецькій області про призначення відповідальної особи, на яку покладається відповідальність за зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; належне ведення відповідної документації;

- журнал обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації з відміткою (підписом) про отримання 16 жовтня 2023 року та здачу старшим інспектором ВСР УГІ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 портативного відеореєстратора та карти пам`яті;

- доручення керівника підрозділу поліції, відповідно якого було надано дозвіл відповідальній особі здійснити копіювання відеозаписів з портативного відеореєстратора старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , спілкування 16 жовтня 2023 року вказаного інспектора з позивачем;

- відеозапис, здійснений старшим психологом відділу психологічного забезпечення УКЗ ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Вільченко О. від 24 жовтня 2023 року під час роз`яснення порядку, прав та застережень ОСОБА_2 перед опитуванням із застосуванням поліграфу;

- всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

Зобов`язати відповідача надати (надіслати) суду витребувані докази засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їм цієї ухвали.

9. Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відзив має бути складений та поданий з дотриманням правил, встановлених ст. 162 КАС.

10. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив та документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідь на відзив має бути складена і подана з дотриманням правил, встановлених ст. 163, ч. ч. 2-4 ст. 162 КАС.

11. Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення та документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Заперечення має бути складено та подано з дотриманням правил, встановлених ст. 164, ч. ч. 2-4 ст. 162 КАС.

12. Повідомити відповідача, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, а також про те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

13. Роз`яснити учасникам справи, що сторони мають процесуальні права і обов`язки, визначені у ст. ст. 44, 47 КАС.

14. Повідомити учасників справи, що інформацію по справі вони можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://adm.dn.court.gov.ua/sud0570.

15. Копію ухвали направити учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

16. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кравченко