Справа № 459/98/24
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/98/24
Провадження № 2-а/459/4/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря Джугало Т.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл.Григоренка,3, м. Львів) про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі-

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1216768 від 10.01.2024 року та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позову зазначив, що 10 січня 2024 року поліцейський Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Захарко Тамарою Василівною винесено постанову серії ЕНА №1216768 та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень. З постанови вбачається, що позивач 10 січня 2024 року о 13 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом у м. Червонограді по пр. Шевченка, 23 не подав світловий сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху, чим порушив п.9.2.а ПДР України внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Наголошує, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в постанові про адміністративне правопорушення, відсутні посилання та не наведено жодного доказу його вини у скоєнні даного порушення. Позивач вважає, що всупереч норм законодавства відповідачем не в повній мірі дотримано вимог та порядку розгляду адміністративної справи. Позивач зазначає, що патрульний обмежив його право на отримання правової допомоги, відмовив у клопотанні на ознайомлення із матеріалами справи та наявними доказами. Крім цього, покликається на процесуальні порушення, допущені інспектором, оскільки останнім не було проведено розгляду справи відповідно до норм чинного законодавства. Відтак вважає, що за таких обставин факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та є недоведеним, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 16 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у терміновій адміністративній справі та призначено судове засідання на 26.01.2024 для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судовому засіданні вимоги, що викладені у позовній заяві підтримав і просив їх задовольнити. Пояснив, що правопорушення не вчиняв, доказів вчинення правопорушення у поліцейських немає. Оскільки, при огляді відео із мобільного телефона працівника поліції, момент початку руху його автомобіля на відео не зафіксовано, а лише вбачається рух автомобіля на проїзній частині, тобто вже був вимкнений світловий сигнал покажчик повороту.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв чи клопотань не подавав, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши та оцінивши докази у даній справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено з оскаржуваної постанови серії ЕНА №1216768 від 10.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Позивачу ставиться у провину, що він 10 січня 2024 року о 13 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом у м. Червонограді по пр. Шевченка, 23 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, чим порушив п.9.2.а ПДР України.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 9.2. ПДР України встановлено, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: a)перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас, відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не спростовано доводи позивача щодо неправомірності його дій, при тому що обов`язок доведення правомірності своїх дій покладено саме на відповідача.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (далі Інструкція № 1395)

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції №1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що сам по собі факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а відтак суд вважає, що постанову винесену поліцейським Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області Захарко Т.М. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1216768 від 10.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, а тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору (є інвалідом ІІ групи), судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241-246, 257-263, 286, 293 КАС України, ст. 7, 9, 122, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл.Григоренка,3, м. Львів) про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1216768 від 10.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 02.02.2024.

Суддя: М. Д. Новосад