Справа № 460/29072/22
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 460/29072/22 пров. № А/857/18733/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 460/29072/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинити певні дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Норм У.М. в м. Рівне Рівненської області 30.11.2022 року в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Рівненській області), в якому просить визнати протиправними дії щодо перерахунку пенсії, починаючи з 01.08.2016 на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 460/11993/21, виходячи з 60% загального проценту розрахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 460/11993/21, виходячи з 80% загального проценту розрахунку пенсії від заробітку, вказаного у довідці 18.07.2016 № 01-34-02/2518, виданої Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що проводити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 80% від заробітку, вказаного у довідці про заробітну плату від 18.07.2016 № 01-34-02/2518, виданої Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, підстав немає, оскільки це суперечить статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-ХІІ).

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа, в силу вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що з 14 квітня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2016 року у справі № 569/9247/16-а задоволено частково позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про державну службу» починаючи із 01.08.2016, виходячи із 80% від загальної суми заробітної плати згідно довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації № 01-34-02/2518 від 18.07.2016. Зобов`язано Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про державну службу», починаючи із 01.08.2016, виходячи із 80 % від загальної суми заробітної плати згідно довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації № 01-34-02/2518 від 18.07.2016.

На виконання вказаної постанови відповідачем здійснено з 01 серпня 2016 року перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації № 01-34-02/2518 від 18 липня 2016 року, виходячи із 80% від загальної суми заробітної плати вказаної у ній.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 460/11993/21 задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Рівненській області, які полягають у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , починаючи із 01.08.2016 відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ на підставі довідки про заробітну плату від 18.07.2016 № 01-34-02/2518, виданої Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, шляхом ділення на 1/12 зазначених у такій довідці матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових та врахування при обчисленні розміру пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи із 01.08.2016, відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII відповідно до довідки про заробітну плату від 18.07.2016 № 01-34-02/2518, виданої Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, враховуючи 100% розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових, зазначених у такій довідці.

На виконання вказаного рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, однак під час обрахунку розміру пенсії ним було використано 60% заробітної плати, зазначеної у довідці.

Не погоджуючись з правомірністю дій пенсійного органу, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спір у даній справі виник з приводу перерахунку пенсії позивача, для якого пенсійним органом було використано 60% заробітної плати, зазначеної у довідці.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульовано Законом № 3723-XII.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), згідно Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII (у редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Перераховуючи позивачу пенсію, виходячи з 60% суми її заробітної плати, відповідач покликається на те, що Законом № 889-VIII не передбачено перерахунку пенсій державним службовцям.

Оцінюючи законність даних дій відповідача, апеляційний суд зазначає, що в даному випадку відповідач, на виконання судових рішень у справах №№ 569/9247/16-а та 460/11993/21 мав лише відновити право позивача на отримання пенсії в розмірі 80% від розміру її заробітної плати, яку вона отримувала до призначення пенсії, і з якої були сплачені необхідні внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Покликання відповідача на відсутність права позивача на перерахунок пенсії з огляду на положення Закону № 889-VIII безпідставні, тому що, по-перше, право на такий перерахунок підтверджене названими судовими рішеннями, які набрали законної сили, і, по-друге, невірний розрахунок розміру пенсії позивача пов`язаний з протиправними діями самого відповідача, який відмовився добровільно врахувати всі виплати, що отримувала позивач, для розрахунку її пенсії.

Саме це призвело до порушення права позивача.

У випадку законних послідовних дій відповідача, позивач своєчасно мала б отримати вірний розрахунок своєї пенсії, яка їй призначена в розмірі 80% від заробітної плати.

Слід також відмітити, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовими рішеннями у справах № 569/9247/16-а та № 460/11993/21 підтверджено право позивача на отримання пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ саме в розмірі 80% від її заробітної плати.

Самовільне зменшення вже призначеної позивачу заробітної плати шляхом зменшення відсотку розміру заробітної плати, який застосовується при обрахунку пенсії, суперечить вказаним судовим рішенням, на виконання яких вчиняв дії відповідач.

Визначити розмір пенсії державного службовця в розмірі 60% від заробітної плати відповідач міг до осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII набули право на призначення пенсії вперше відповідно до вимог статті 37 Закону № 3723-XII, а не при перерахунку вже призначеної на підставі вказаного закону.

Позивачу пенсія призначена на підставі Закону № 3373-ХІІ в квітні 2014 року, тобто до набрання чинності Законом № 889-VIII, відтак пенсійний орган діяв в межах спірних правовідносин протиправно.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 460/29072/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар