Справа № 140/6712/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 140/6712/23 пров. № А/857/19169/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» до Волинської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

суддя у І інстанції Дмитрук В.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 26 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (далі ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000148/1 від 20 березня 2023 року (далі Рішення), винесене Волинською митницею (далі Митниця).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №140/6712/23, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України (далі МК), необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість імпортованого транспортного засобу. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Митницею, яка просила таке скасувати та відмовити у задоволенні позову ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП».

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності.

Окрім того, для підтвердження митної вартості товарів було подано калькуляцію транспортних витрат від 20 березня 2023 року, завірену директором ТОВ "777 Трейдінг Груп», та митна декларація країни відправлення.

При цьому згідно з наказом Мінфіну №599 від 24 травня 2023 року «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження транспортних витрат калькуляція транспортних витрат надається у випадку, якщо перевезення товару здійснюється з використанням власного транспортного засобу. Надані документи не дають можливості визначити ким здійснювалось перевезення - покупцем, чи виконавцем.

Під час перевірки на сайті https//ec.europa.eu митної декларації країни відправлення №MRN23DK00560028ED58F0 встановлено її відсутність, що свідчить про сумнівність вказаної операції в країні експорту.

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною 7 статті 55 МК на підставі митної декларації типу ІМ40ДЕ №23UA38U7 від 21 березня 2023 року. ТОВ «777 Трейдінг Груп» з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до Митниці в межах 80 днів з дня випуску товару не зверталось.

Митним органом під час консультацій було запропоновано декларанту самостійно надати документи, за якими може підтвердити визначену ним митну вартість, однак таким правом декларант не скористався.

З огляду на це вважає Рішення від 20 березня 2023 року №UA205050/2023/000148/1 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП (Покупець) та Vejstruprod Busimport ApS (Данія) (Продавець) 07 лютого 2023 року уклали зовнішньоекономічний контракт №0702DK, за умовами якого Продавець зобов`язувався поставити і передати у власність Покупця товар - транспортні засоби, а саме автобуси VDL vin НОМЕР_1 , VDL vin НОМЕР_2 , VDL vin НОМЕР_3 , VDL vin НОМЕР_4 , VDL vin НОМЕР_5 , VDL vin НОМЕР_6 , VDL vin НОМЕР_7 , VDL vin НОМЕР_8 , VDL vin НОМЕР_9 , VDL vin НОМЕР_10 , VDL vin НОМЕР_11 , а Покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених контрактом.

Ціна за одиницю транспортного засобу становила 9000 Євро, що є еквівалентом 67140,00 датських крон. У комерційному інвойсі зазначається ціна у Євро та датських кронах, вказуються умови поставки відповідно до правил поставки Інкотермс у редакції 2010. Оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати згідно з умовами інвойсу.

На виконання умов контракту №0702DK від 07 лютого 2023 року Продавець надав Покупцю рахунок-фактуру (інвойс) №8013097 від 07 березня 2023 року на оплату товару - транспортного засобу VDL AMBASSADOR з ідентифікаційним номером (vin) НОМЕР_12 на суму 9000 євро.

Відповідно до цього рахунку-фактури (інвойсу) оплата була здійснена на рахунок Продавця згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті №4 від 20 березня 2023 року у сумі 9000,00 євро.

У відповідності до рахунку-фактури (інвойсу) №8013097 від 07 березня 2023 року з посиланням на контракт №0702DK від 07 лютого 2023 року поставка транспортного засобу здійснюється на умовах FCА Люблін, що покладає на продавця обов`язок доставити другій стороні вантаж, який пройшов митне очищення, у місце, вказане покупцем.

20 березня 2023 року Волинської митниці декларантом позивача було подано митну декларацію №23UA75U3 з описом товару автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR - (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_5 , включаючи водія загальна к-сть сидячих - 26 місць, загальна к-сть стоячих - 44 місць, для людей з обмеженими можливостями - 1 місце, призначення - для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна - дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб., номер двигуна - невизначений, потужність - 162kw, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2010, модельний рік виготовлення - 2010, Країна виробництва - (NL), Торгівельна марка VDL.

У графі 42 декларації ціну транспортного засобу вказано у розмірі 9000,00 євро, а у графі 45 зазначено митну вартість товару з урахуванням витрат на транспортування за першим методом визначення митної вартості товару за ціною контракту в сумі 352 630,70 грн (еквівалентно 9076,20 євро).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення разом із митною декларацією митному органу було надано такі документи:

зовнішньоекономічний контракт №0702DK від 07 лютого 2023 року;

рахунок-фактуру (інвойс) №8013097 від 07 березня 2023 року;

сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR 1 №А081012 від 14 березня 2023 року;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_13 від 14 квітня 2015 року;

платіжну інструкцію в іноземній валюті №4 від 20 березня 2023 року;

калькуляцію транспортних витрат від 20 березня 2023 року;

висновок №192 від 20 березня 2023 року про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями;

копію митної декларації країни відправлення MRN23DK00560028ED58F0 від 13 березня 2023 року.

У ході митного контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу Митницею зроблено висновок про наявність розбіжностей в поданих документах та згідно з приписами статей 53 та 54 МК запропоновано у 10-ти денний термін запропоновано подати такі документи:

висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для індентифікації товару;

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

Декларантом позивача 20 березня 2023 року на вимогу митного органу було надано договір про надання послуг №15/03-2 від 15 березня 2023 року, акт прийому-передачі №15/03-2 від 20 березня 2023 року, у відповідності до яких позивач доручив виконавцю здійснити транспортування автобусу VDL vin №XMGDE18FS0H019213 власним ходом з місця знаходження вантажу (м. Люблін, Польща) до м. Ковель, Україна. Вартість доставки становить 3500,00 грн, у тому числі вартість транспортування за межами митної території України 2960,00 грн, на митній території України 540,00 грн (а.с.76-78).

Водночас декларант повідомив, що інші додаткові документи надаватись не будуть.

20 березня 2023 року Митниця прийняла Рішення №UA205050/2023/000148/1, відповідно до якого заявлена декларантом митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, оскільки при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено, що подані до митного оформлення товару документи містять розбіжності, а саме:

- поставка товару здійснюється згідно з контрактом №0702DK від 07 лютого 2023 року. Продавець згідно з контрактом Vejstruprod Busimport ApS. У технічному паспорті № НОМЕР_13 в графі С1.1 вказаний інший продавець ОСОБА_1 ;

- адреса продавця - Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте згідно з інвойсом автобус поставляється з м. Люблін;

- покупець згідно з контрактом - ТОВ 777 АВТО ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ в особі директора Олександра Кругляченка, а у платіжному документі (платіжній інструкції №4 від 20 березня 2023 року) платником зазначений ОСОБА_2 .

На вимогу митного органу декларантом надано договір про надання послуг №15/03-2 від 15 березня 2023 року, акт прийому-передачі №15/03-2 від 20 березня 2023 року. Інші документи декларант надавати відмовився про що повідомив листом б/н від 20 березня 2023 року.

До витребування товаро-супровідних документів декларантом надано калькуляцію транспортних витрат. Згідно з наказом Мінфіну №599 від 24 травня 2023 року калькуляція транспортних витрат надається, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспорту.

Надані документи не дають можливості визначити ким здійснювалось перевезення власне покупцем чи виконавцем. Витрати на транспортування є однією з складових митної вартості (п. 10.5 ст. 58 МК), то відповідно до наказ Мінфіну №599 від 24 травня 2012 року розрахунок витрат на транспортування повинен базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних. Митна декларація країни відправлення MRN23DK00560028ED58F0 від 13 березня 2023 року відсутня на сайті https//ec.europa.eu. У платіжному документі відсутні підпис та печатка платника.

У зв`язку із вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також, вимогами ч.6 ст.54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст.60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200,00 EUR/шт (МД від 24.06.2022 №205150/2022/007079).

Відтак, Митницею було сформовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000581 від 20 березня 2023 року.

Випуск транспортного засобу у вільний обіг здійснено за митною декларацією №23UA38U7 від 21 березня 2023 року із застосуванням положень частини 7 статті 55 МК.

ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не погодилося із Рішенням Митниці №UA205050/2023/000148/1 від 20 березня 2023 року та звернулося до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями пункту 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі МК) митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до приписів статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частинами 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 статті 318 МК встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як визначено у статті 50 МК, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 та 2 статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, що встановлені частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, які як: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Приписами частин 1 та 2 статті 54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 5 вказаної статті МК органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 4 статті 53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 МК).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК).

Відповідно до частини 1 статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Приписами статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до частини 6 статті 53 МК декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про те, що сумніви Митниці у правильному визначенні декларантом митної вартості імпортованого ним транспортного засобу були необґрунтовані, що призвело до ухвалення протиправних рішень.

При оцінці доводів Митниці про те, що подані декларантом до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, а також містили розбіжності, що викликало необхідність у витребуванні у декларанта додаткових документі, апеляційний суд зазначає таке.

Суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що виходячи і наданих у розпорядження митного органу контракту №0702DK від 07 лютого 2023 року, рахунку-фактури (інвойсу) №8013097 від 07 березня 2023 року, платіжної інструкції в іноземній валюті №4 від 20 березня 2023 року можна ідентифікувати сторони зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу та проведення оплати за автобус VDL BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_5 у сумі 9000,00 євро, про що зазначено у поданій митній декларації №23UA75U3 від 20 березня 2023 року, і жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни транспортного засобу подані декларантом документи не містили.

Водночас митному органу з метою підтвердження вартості витрат на транспортування транспортного засобу було надано договір про надання послуг №15/03-2 від 15 березня2023 року між ОСОБА_3 (Виконавець) та ТОВ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП (Замовник), акт прийому-передачі №15/03-2 від 20 березня 2023 року про надання послуг з транспортування, калькуляцію транспортних витрат від 20 березня 2023 року, відповідно до яких витрати по доставці транспортного засобу - автобуса міського, що був у використанні: марка - VDL BERKHOF модель - AMBASSADOR - (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_5 , календарний та модельний рік виготовлення 2010 за маршрутом Люблін (Польща) Ягодин (Україна) становила 2960,00 грн, що за курсом НБУ становить 76,20 євро та включена до митної вартості товару у митній декларації №23UA75U3 від 20 березня 2023 року.

З урахуванням наведеного апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апелянта із покликанням на приписи наказу Міністерства фінансів України №599 від 24 травня 2023 року «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», як безпідставні.

Щодо посилання митного органу у апеляційній скарзі на розбіжності у поданих до митного оформлення товару документах щодо продавця імпортованого транспортного засобу та його адреси, а також покупця за контрактом та платника згідно з платіжною інструкцією №4 від 20 березня 2023 року, то апеляційний суд вважає доречним зауваження суду першої інстанції про те, що жодна з граф технічного паспорта не містить інформації про продавця транспортного засобу, у графі С1.1 зазначено інформацію про власника свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який згідно із графою С.4 не вважається на підставі цього свідоцтва власником транспортного засобу.

При цьому запис у технічному паспорті № НОМЕР_13 про власника свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ARRIVA DANMARK та його адреси жодним чином не впливає на складові митної вартості, як вірно зазначено у оскаржуваному судовому рішенні.

Щодо того, що адресою продавця було вказано Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, а згідно з інвойсом імпортований позивачем транспортний засіб поставляється з м. Люблін, то слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на здійснення поставки за правилами Інкотермс-2010 на умовах FCA- Люблін декларант поніс витрати з перевезення товару від місця передачі товару перевізнику з м. Люблін до кордону України, що зазначено у графі 20 митної декларації №23UA75U3 від 20 березня 2023 року, а отже доводи апелянта у цій частині також є безпідставними.

Зауваження митного органу щодо відсутності в наданому платіжному документі №4 від 20 березня 2023 року підпису та печатки платника, на переконання апеляційного суду, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції з посиланням на те, що платіжна інструкція була виготовлена через систему Інтернет-банкінг АТ Перший український міжнародний банк з застосуванням кваліфікованого електронного підпису, на якій наявна відмітка про проведення банком платежу, з дотриманням вимог постанови Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах».

Водночас слід погодитися із позивачем у тому, що законодавством не передбачено вимоги про використання сайта https//ec.europa.eu в цілях митного оформлення і митні органи не уповноважені встановлювати такі вимоги. При цьому навіть можлива відсутність митної декларації країни відправлення на вказаному сайті не впливає на визначення числових значень митної вартості імпортованого товару, тому не може бути підставою для її коригування.

В силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд першої інстанції слушно врахував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17, відповідно до якого декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративний суд, керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Європейський суду з прав людини визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Таким чином, на думку апеляційного суду, слід вважати вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості імпортованого транспортного засобу за першим методом, що була підтверджена необхідними документами, а отже про відсутність належних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості оспорюваним рішенням.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №140/6712/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 01.02.2024