Справа № 640/14941/21
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Київ № 640/14941/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Гересаменко М.В.,

від відповідача Майстренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національного антикорупційного бюро України

про визнання протиправним та скасування актів,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 785-н від 29.03.2021 «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 46-ДСК від 29.03.2021 «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 48-ДСК від 31.03.2021 «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 1027-н від 29.04.2021 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 » з внесеними до нього змінами згідно наказу № 1028-н від 29.04.2021 «Про внесення змін до наказу Директора Національного антикорупційного бюро України № 1027-н від 29.04.2021 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 » в частині припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 з посади Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури і штатного розпису, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позаяк, на виконання рішення суду в справі № 640/11970/20, що набрало законної сили, звільнення позивача було визнано незаконним та позивача було поновлено на посаді керівника другого підрозділу детективів, з якої його звільнено, втім, на виконання вказаного рішення суду, відповідачем було створено 29.03.2021 п`ятий підрозділ детективів, при цьому, вже 31.03.2021 новостворену посаду було скорочено, що є очевидно штучним створенням передумов для поновлення позивача на посаді, проте аж ніяк не належним виконанням рішення суду, адже знову призвело до незаконного звільнення позивача з посади, тільки з використанням інших інструментів для цього.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2021 було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного антикорупційного бюро України в частині вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Директора Національного антикорупційного бюро України № 785-н від 29.03.2021 «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 ».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.05.2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 640/14941/21 - без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.06.2022 провадження в адміністративній справі поновлено.

До суду від Національного антикорупційного бюро України надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив, що необхідність прийняття наказу Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК, як і наказу Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 785-н, була зумовлена виключно виконанням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро. Позовна вимога про визнання протиправним і скасування наказу Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 785-н є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправним і скасування його наказу Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК, яким було створено зазначену посаду, на чому наголошує і сам позивач. Водночас, представник відповідача наголошує на тому, що системний аналіз норм ч. 3 ст. 5, п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону № 1698, дає підстави для висновку про те, що питання визначення структури Національного бюро віднесено до виключної компетенції Директора Національного бюро, тобто, до варіативних дискреційних повноважень, у свою чергу, Директор Національного бюро, як керівник державного органу, самостійно, на власний розсуд, без зовнішнього впливу, визначає структуру Національного бюро, яка, на його думку, є достатньою та необхідною для своєчасного виконання покладених на нього завдань, виходячи з необхідності побудови ефективної системи управління державним органом, оптимізації та економії витрачання бюджетних коштів на утримання управлінського церсоналу. Із службової записки від 30.03.2021 № 04/6911-01 слідує, що структура Головного підрозділу детективів, що затверджена наказом Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК, включає п`ять підрозділів. Проте, попередня структура, яка складалася з 4 підрозділів, була дієвою та ефективною. Оскільки потреби у виокремленні п`ятого підрозділу немає, тому з метою ефективного використання обмежених штатних ресурсів Національного бюро запропоновано скоротити посаду державної служби - Керівник п`ятого підрозділу Національного бюро. Відтак, прийняттю спірного наказу Директора Національного бюро від 31.03.2021 № 48-ДСК передував детальний аналіз ефективності та дієвості побудови структури Головного підрозділу детективів у контексті здійснюваних ним функцій, у результаті чого зроблено висновок про відсутність потреби у виокремленні п`ятого ПД ГПД, керівником якого було призначено позивача, оскільки функції досудового розслідування та оперативно-розшукової діяльності ефективно виконуються іншими підрозділами Головного підрозділу детективів. У частині доводів позивача про те, що внаслідок визнання неконституційним Указу Президента України від 16.04.2015 № 218/2015 «Про призначення А. Ситника Директором Національного антикорупційного бюро України» Ситник А.С. втратив повноваження Директора Національного бюро, відповідач вказує на те, що з 28.08.2020 не втратив повноваження Директора Національного бюро, у тому числі й ті, що стосувалися його права затверджувати структуру Національного бюро, призначати та звільняти його працівників, оскільки на той момент були відсутні визначені законом підстави для припинення його повноважень або звільнення з посади.

Стороною позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій вказано на те, що ознайомившись зі змістом відзиву відповідача на позовну заяву позивач вважає, що у ньому не було належним чином спростовано тверджень відносно суті вищезазначених позовних вимог, а основні аргументи інтегровані в правову позицію з питання законності наказу Директора НАБУ від 29.03.2021 № 785-н «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 », що наразі не є предметом судового розгляду в даному адміністративному провадженні. Вказане питання остаточно вирішено постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі № 640/14941/21, про що відповідачу достеменно було відомо під час підготовки ним відзиву на позовну заяву. У той же чає, постанова суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20 не надавала права Директору Національного бюро порушувати вимоги Конституції України та діючого законодавства під час реалізації своїх дискреційних повноважень щодо внесення змін до структури і штатного розпису Національного бюро. Таким чином, посаду Керівника П`ятого чи будь-якого іншого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро безальтернативно мали віднести до посад осіб начальницького складу. Прийняття Директором НАБУ індивідуального акта щодо створення нової посади Керівника підрозділу детективів, як посади державної служби, прямо порушує вимоги закону, а відтак, наказ Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК є протиправним і підлягає скасуванню. Аргументи відповідача у відзиві про те, що необхідність прийняття оскаржуваного наказу Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК зумовлена виключно питанням виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20, жодним чином не виключають протиправний характер оскаржуваного наказу. Вказане обґрунтовується тим, що ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» (вредакції Закону України від 04.10.2019 № 187-ІХ), діяла до ухвалення апеляційним судом зазначеного судового рішення. У зв`язку з цим, виконання постанови суду мало відбуватись з урахуванням та виключно в межах вимог закону. Позивач вважає, що протиправність наказу Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК обґрунтовується порушенням закону під час прийняття відповідного індивідуального акту, а не обставинами виконання постанови від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20. Таким чином, лише одну посаду Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів в порушення вимог ст. 19 Конституції України, а також абз. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» було в протиправний спосіб створено, як посаду державної служби.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022, Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 прийнято до провадження адміністративну справу, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17 жовтня 2023 року.

17.10.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.12.2023.

05.12.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 30.01.2024.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Директора Національного антикорупційного бюро України від 22.03.2016 № 328-р «Про призначення ОСОБА_2 » на підставі протоколу засідання конкурсної комісії від 14.03.2016 № 28 ОСОБА_1 з 24.03.2016 призначено на посаду заступника начальника Другого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів як такого, що пройшов за конкурсом.

24.03.2016 ОСОБА_1 було прийнято присягу державного службовця.

Розпорядженням Директора Національного антикорупційного бюро України № 372- р від 15.03.2017 «Про призначення та встановлення умов оплати праці ОСОБА_3 », позивача з 16.03.2017 призначено на посаду Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

Наказом Директора Національного антикорупційного бюро від 18.05.2020 № 28-н «Про застосування дисциплінарного стягнення до Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 », за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених п. п. 2, 4, 5, 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

Внаслідок цього, також було прийняте розпорядження Національного антикорупційного бюро України від 18.05.2020 № 697-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 », яким припинено державну службу позивача з 19.05.2020 та звільнено з посади Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

Разом з тим, за результатом оскарження ОСОБА_1 свого звільнення, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20, з урахуванням ухвали від 31.03.2021 про виправлення арифметичної помилки, частину позовних вимог ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Директора Національного антикорупційного бюро України від 18.05.2020 року № 28-н «Про застосування дисциплінарного стягнення до Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 »; визнано протиправним та скасовано розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 18.05.2020 року № 697-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 »; поновлено ОСОБА_1 на державній службі в Національному антикорупційному бюро України на посаді Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України; стягнуто з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2020 року по 26 жовтня 2020 року у розмірі 697326 (шістсот дев яносто сім тисяч триста двадцять шість) гривня, 30 копійок.

З метою виконання вказаної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, наказом Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України», було внесено зміни до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України, а саме, створено П`ятий підрозділ детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро в особі однієї штатної одиниці - його Керівника.

Крім того, Директором Національного бюро також прийнято наказ від 29.03.2021 № 785-н про поновлення на посаді ОСОБА_2 », яким позивача поновлено на новоствореній посаді Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

30.03.2021 з зазначеним наказом було ознайомлено позивача, а на наступний день наказом Директора Національного бюро від 31.03.2021 № 48-ДСК «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України», новостворену посаду Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро, було скорочено, а позивача відповідно до ч.3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» повідомлено про наступне припинення державної служби та звільнено на підставі п. 1 ст. 87 вказаного Закону.

Наказом Директора Національного бюро від 29.04.2021 № 1027-н «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 » та № 1028-н «Про внесення змін до наказу Директора Національного антикорупційного бюро України від 29.05.2021 № 1027-н «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 », припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 05.05.2021 з новоствореної посади Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України у зв`язку з її скороченням та зміною структури і штатного розпису, на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Позивач вважає, що зазначеними діями та рішеннями відповідача, зокрема прийнятими Директором Національного бюро індивідуальними актами на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20, його права не було поновлено, а навпаки порушено, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Перш за все, слід звернути увагу на те, що розглядаючи даний спір, суд не вдається до переоцінки обставин, пов`язаних з виконанням рішення суду у справі № 640/11970/20 про поновлення позивача на посаді, враховуючи також і ту обставину, що судом першої інстанції було відмовлено у відкриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування наказу № 785-н від 29.03.2021 «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 », і дана ухвала набрала законної сили. Отже, при розгляді цієї справи суд надає правову оцінку правовідносинам, які виникли після поновлення позивача на посаді у розрізі дотримання принципів проходження державної служби та наявності підстав для звільнення позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», визначено правові основи організації та діяльності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», Національне антикорупційне бюро України (далі - Національне бюро) є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці, а також вжиття інших передбачених законом заходів щодо протидії корупції.

Приписи ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», визначають, що до працівників Національного бюро належать особи, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб начальницького складу, державних службовців та інших працівників, які працюють за трудовими договорами в Національному бюро.

Оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених законом до підслідності Національного бюро, а також в інших справах, витребуваних до Національного бюро прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування працівниками Національного бюро, проводять старші детективи та детективи Національного бюро, а також оперативно-технічні підрозділи і підрозділи внутрішнього контролю.

На службу до Національного бюро приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки. Кваліфікаційні вимоги до професійної придатності визначаються Директором Національного бюро. Призначення на посади у Національному бюро здійснюється виключно за результатами відкритого конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Національного бюро, крім призначення на посади першого заступника та заступників Директора Національного бюро.

Трудові відносини працівників Національного бюро регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На спеціалістів Національного бюро, які не мають спеціальних звань, поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади спеціалістів Національного бюро відносяться до відповідних категорій посад працівників апарату міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, їх територіальних органів у порядку, встановленому законодавством.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Основні обов`язки державного службовця визначені статтею 8 Закону, серед яких, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

При цьому, згідно п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 4 Закону, державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до норм п. 1 ч. 1 ст. 62 Закону, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також, зокрема, не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця.

Судом досліджено, що позивач, перебував на посаді Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів, втім його було звільнено з даної посади.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20, апеляційну скаргу Національного антикорупційного бюро України задовено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Директора Національного антикорупційного бюро України від 18.05.2020 року № 28-н «Про застосування дисциплінарного стягнення до Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 18.05.2020 року № 697-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

Стягнуто з Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2020 року по 26 жовтня 2020 року у розмірі 628 871 (шістсот двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят одна) гривня 14 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 121 158 (сто двадцять одна тисяча сто п`ятдесят вісім) гривень 66 копійок.

Тож, з наведеного слідує, що рішенням суду, що набрало законної сили, позивача було поновлено саме на посаді Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України. У свою чергу, суд зауважує, що резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції, якою поновлено ОСОБА_1 на посаді Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та, зокрема, допущено до негайного виконання рішення суду в указаній частині, є чіткою, зрозумілою та неоднозначного тлумачення не зумовлює.

Втім, на виконання рішення суду, позивача було поновлено у Національному бюро, шляхом створення П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро без передбачення в його структурі інших підпорядкованих одиниць (відділів) і підлеглих працівників, що дає підстави для висновку про невиконання основних засад проходження позивачем державної служби та неможливість виконання функцій керівника за таких умов, що нівелює сам зміст та функціональне навантаження такої посади.

Згідно з нормами ч. 3 ст. 5 Закону № 1698, структура, штатний розклад, положення про структурні підрозділи, посадові інструкції працівників Національного бюро затверджуються Директором Національного бюро.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону № 1698, директор Національного бюро затверджує кошторис, структуру та штатну чисельність центрального та територіальних управлінь Національного бюро.

Отже, системний аналіз норм ч. 3 ст. 5, п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону № 1698, дає підстави для висновку про те, що питання визначення структури Національного бюро віднесено до виключної компетенції Директора Національного бюро.

Так, 30.03.2021 Керівником відділу по роботі з персоналом Національного бюро було ознайомлено позивача з наказом Директора НАБУ від 29.03.2021 № 785-н «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 », в якому зазначено, що на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20, доповідної записки заступника Керівника юридичного управління Майстренка О.М. від 24.03.2021 № 10/6839-01, прийнято рішення поновити ОСОБА_1 на посаді Керівника п`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України з 17.03.2021, на якій позивач не працював, а також конкурс на яку згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», не проходив, при цьому, з моменту поновлення на посаді за рішенням суду, П`ятого підрозділу детективів в структурі та штатному розписі Національного антикорупційного бюро України, не існувало, що власне і не заперечується сторонами.

Таким чином, вказаним наказом позивача було поновлено на посаді з 17.03.2021, тоді як посада і підрозділ було створено в структурі Національного бюро 29.03.2021, тобто, фактично судом встановлено, що на момент поновлення позивача на посаді, такої посади не існувало у штаті відповідача.

У той же час, наказом від 29.03.2021 № 46-ДСК, внесено зміни до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного бюро, а саме включено до них новостворений П`ятий підрозділ детективів Головного підрозділу детективів в одній особі його Керівника. При цьому, згідно вказаного наказу, введення в дію відповідних змін визначено в минулому, а саме з 17.03.2021.

Так, створенням посади Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро, як посади державної служби, окрім іншого, на думку суду, було порушено вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» від 04.10.2019 № 187-IX), якими передбачено, що особами начальницького складу є працівники підрозділів швидкого реагування, захисту учасників кримінального судочинства та забезпечення безпеки працівників відповідно до цього Закону, оперативно-технічних підрозділів та підрозділів детективів Національного бюро, з огляду на що, посада Керівника П`ятого чи будь-якого іншого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро повинна була бути віднесена до посад осіб начальницького складу.

Позивач, при цьому, наголошує на тому, що включення П`ятого підрозділу детективів до структури Головного підрозділу детективів Національного бюро було штучним, у зв`язку з тим, що воно не виконувало жодної його функції. Відповідачем вказаних обставин не спростовано.

Слід також звернути увагу, що згідно профілю професійної компетентності посади «Керівник Другого підрозділу детективів» Національного бюро, затвердженого 01.12.2016 т.в.о. Директора Національного бюро Углавою Г.Т., вказано, що мета посади Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро, яку до звільнення займав позивач, є забезпечення ефективної діяльності підлеглих працівників, направленої на попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України, забезпечення відшкодування збитків від скоєних злочинів та виконання судових рішень щодо конфіскації предметів злочину і майна підозрюваних (обвинувачених) під час кримінальних проваджень.

Зміст посади, яку до звільнення займав позивач, відповідно до вказаного профілю посади, полягав, зокрема, у наступному: розробка перспективних, поточних та оперативних планів Національного антикорупційного бюро України; організація оперативно-розшукової діяльності, контроль за додержанням законності при веденні оперативно-розшукових справ детективами підрозділу; організація досудового розслідування силами підлеглих детективів з використанням повноваження керівника органу досудового розслідування; участь у розробці змін до кримінально-процесуального та іншого законодавства з метою удосконалення методів та форм боротьби з корупцією, дотримання відповідних міжнародних стандартів та норм; організація міжнародного правового співробітництва із компетентними органами іноземних держав, міжнародними організаціями при проведенні оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування; координація взаємодії підрозділу детективів з іншими правоохоронними органами з питань проведення оперативно-розшукових заходів та досудових розслідувань; забезпечення контролю за дотриманням службової дисципліни серед підлеглих; участь у розробці програм оцінки працівників, мотиваційних програм для працівників, програм розвитку працівників.

Таким чином, поновлення правового стану та прав позивача до того, який він займав до моменту його протиправного звільнення, що і є основним завданням адміністративного судочинства, мало полягати не лише у формальному призначенні ОСОБА_1 на посаду з тотожною назвою Підрозділу до його звільнення, але і яка повинна була відповідати профілю тієї посади, яку позивач займав до його звільнення, а перелік службових повноважень відповідати тим, які зазначені в посадовій інструкції Керівника підрозділу детективів Головного підрозділу детективів, затверджені Директором Національно бюро 16.03.2017, які мав позивач на час його протиправного звільнення з займаної посади, водночас, посада на яку було поновлено позивача, була створена лише на два дні, при цьому, без жодного мотивування та обґрунтування доцільності прийняття такого рішення.

Посилання відповідача на те, що питання визначення структури Національного бюро віднесено до виключної компетенції Директора Національного бюро, тобто, до варіативних дискреційних повноважень, у свою чергу, Директор Національного бюро, як керівник державного органу, самостійно, на власний розсуд, без зовнішнього впливу, визначає структуру Національного бюро, яка, на його думку, є достатньою та необхідною для своєчасного виконання покладених на нього завдань, виходячи з необхідності побудови ефективної системи управління державним органом, оптимізації та економії витрачання бюджетних коштів на утримання управлінського церсоналу, є правильними та логічними, водночас, за даних обставин, вбачається створення нового відділу в якому наявна лише одна посада керівника (на неї поновлено позивача) без співробітників, відділ проіснував лише два дні, що явно не вказує на реальні завдання доцільності створення такого відділу.

Суд наголошує на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду. У даному випадку, у площині цього спору йдеться не стільки про назву посади державної служби і коло повноважень за цією посадою, скільки про необхідність відновити порушене право позивача працювати на посаді державної служби в тому органі (інституції), з посади у якому її було неправомірно звільнено, з урахуванням, зокрема (але не виключно) його фаху, освітньо-кваліфікаційного рівня, категорії раніше займаної посади тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 (Скарга № 8692/79) Європейський суд з прав людини зазначив, що він виходитиме з того принципу, що заявник має бути, по можливості, повернений у становище, в якому б він перебував, якби не була порушена стаття 6 Конвенції, таким чином підкреслюючи верховенство обов`язку відновлення status quoante.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Так, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьев проти України» (заява №38722/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010), «Горнсбі проти Греції» (Рішення від 19.03.1997) вказує на те, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Правовою підставою, окрім іншого, для прийняття наказу щодо внесення відповідних змін до структури, штатного розкладу і штатного розпису Національного бюро, слугувала службова записка Керівника Головного підрозділу детективів від 25.03.2021 № 04/6911-01, щодо необхідності створення П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро, та єдиною причиною створення вказаної посади у службовій записці було визначено, не відновлення порушених прав позивача за результатами його протиправного звільнення, а необхідність технічного виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 640/11970/20, водночас, формальне поновлення позивача на новоствореній посаді у новому підрозділі з майже одночасним попередженням позивача про звільнення, не є законним та обґрунтованим та створює лише зовнішні ознаки забезпечення права на проходження державної служби, але без вирішення питання по суті, тобто відновлення попередньо порушених прав позивача.

Як вже зазначалось вище, 30.03.2021 Керівником відділу по роботі з персоналом Національного бюро було ознайомлено позивача з наказом Директора НАБУ від 29.03.2021 № 785-н «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 ». З вказаної дати ОСОБА_1 фактично приступив до виконання обов`язків на новоствореній посаді. У той же час, в цей же день, тобто 30.03.2021 Керівником Головного підрозділу детективів за погодженням з Першим заступником Директора Національного бюро було підготовлено, а Директором Національного бюро розглянуто і погоджено службову записку № 04/7162-01 від 30.03.2021, якою пропонувалось скоротити щойно створену посаду державної служби «Керівник П`ятого підрозділу Головного підрозділу детективів Національного бюро», замість якої повернути запозичену на декілька днів посаду державної служби «Головний спеціаліст Відділу проектування, розвитку та супроводження IT систем Управління інформаційних технологій».

Вже 31.03.2021 наказом Директора Національного бюро № 48-ДСК від 31.03.2021 новостворену посаду Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро, було скорочено з 01.04.2021, а позивачу 31.03.2021 повідомлено про наступне припинення державної служби та звільнення його з посади на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Згідно норм п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Не заперечуючи права та компетенції Директора Національного бюро, як керівника державного органу визначати структуру Національного бюро, штатного розкладу та розпису, суд вважає, що, у даному випадку, вбачається, що замість відновлення прав позивача, які він мав на момент його протиправного звільнення з займаної посади державної служби, прийняття відповідачем оскаржуваних рішень призвело до нових порушень прав позивача, адже саме по собі створення П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, введення посади Керівника вказаного підрозділу, а також майже одночасне її скорочення відбулося безпідставно, в порушення законних прав та інтересів ОСОБА_1 , а тому, накази про його створення і скасування є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, накази Директора Національного бюро від 29.03.2021 № 46-ДСК та від 31.03.2021 № 48-ДСК «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України», від 29.04.2021 № 1027-н та № 1028-н «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 » є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Директора Національного антикорупційного бюро України від 29.03.2021 № 46-ДСК «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України» з посиланням на те, що вказаний наказ стосується виконання рішення суду у справі № 640/11970/20, суд зазначає, що такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки цей наказ прийнятий після прийняття рішення суду в справі про поновлення позивача на посаді, безпосередньо резолютивної частини рішення суду у справі 640/11970/20 не стосується та судами попередніх інстанцій не досліджувався, до того ж, судом враховується й те, що позивачем у межах розгляду справі № 640/11970/20 подавалось клопотання про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року, за наслідком розгляду якої Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31.03.2021 у задоволенні вказаної заяви відмовив та зазначив, зокрема, те, що питання правомірності внесення змін до структури штату НАБ України не було предметом розгляду справи, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції у межах справи № 640/11970/20 не уповноважений вирішувати питання щодо наявності у відповідача обов`язку із скасування наказу, на підставі якого вносилися зміни до структури Національного бюро.

Крім того, у межах розгляду даного спору, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2021 було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного антикорупційного бюро України в частині вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Директора Національного антикорупційного бюро України № 785-н від 29.03.2021 «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 », що було переглянуто судами апеляційної та касаційної інстанцій та залишено без змін, з тих підстав, що вказані вимоги пов`язані з виконанням рішення суду про поновлення на посаді та не становлять окремого предмету позову, втім, судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій не було виснувано про віднесення інших позовних вимог у даній справі до таких, які віднесені до виконання рішення суду в справі № 640/11970/20.

У свою чергу, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України 28.08.2020 рішення № 9-р/2020 у справі № 1-9/2020(197/20), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України Указ Президента України «Про призначення А.Ситника Директором Національного антикорупційного бюро України» від 16.05.2015 № 218/2015, що вказує на незаконність прийнятих керівником рішень, зокрема і тих, що є предметом даного спору, оскільки у цьому рішенні жодним чином не вирішувалися як питання щодо законності здійснення повноважень Директором Національного бюро Ситником А.С., так і питання припинення його повноважень. Це рішення жодним чином не піддає сумніву легітимність призначення та діяльності Директора Національного бюро ОСОБА_4 , персонально якого стосувався Указ Президента України від 16 квітня 2015 року № 218/2015. Відтак, ОСОБА_4 з 28.08.2020 не втратив повноваження Директора Національного бюро, у тому числі й ті, що стосувалися його права затверджувати структуру Національного бюро, призначати та звільняти його працівників, оскільки на той момент були відсутні визначені законом підстави для припинення його повноважень або звільнення з посади. Повноваження Директора Національного бюро щодо затвердження структури Національного бюро, призначення та звільнення його працівників відносяться до здійснення посадових обов`язків Директора, тому дія рішення Конституційного Суду України на них не поширюється.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваних наказів, з огляду на що, останні є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3632 грн, з огляду на що, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 46-ДСК від 29.03.2021 «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 48-ДСК від 31.03.2021 «Про внесення змін до структури, штатного розкладу та штатного розпису Національного антикорупційного бюро України».

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 1027-н від 29.04.2021 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 » з внесеними до нього змінами згідно наказу № 1028-н від 29.04.2021 «Про внесення змін до наказу Директора Національного антикорупційного бюро України № 1027-н від 29.04.2021 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 » в частині припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 з посади Керівника П`ятого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури і штатного розпису, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національного антикорупційного бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3632 грн (три тисячі шістсот тридцять дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 02 лютого 2024 р.