Справа № 295/13828/23
Суддя: Єригіна І. М.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі головуючого судді Єригіної І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №07844683 від 30.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,00 грн.

Зі змісту позову слідує, що позивач оскаржує постанову складену інспектором Сторожуком В.О., серії ЕАТ № 7844683 від 30.09.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400 грн., з якою позивач не погоджується.

В обгрунтування позову зазначає, що під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної події, яка сталась 30 вересня 2023 року у м. Житомирі по вулиці - Проспект Миру, 9-А за участю ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки БМВ 316, д.р.н. НОМЕР_1 та іншого транспортного засобу марки ZUZUKI д.р.н. НОМЕР_2 , посадовою особою не дивлячись на його шоковий стан, було передчасно винесено оскаржувану постанову серія ЕАТ № 07844683 від 30.09.2023 про притягнення мене до відповідальності за ст. 126 ч. 4 КУпАП, чи отримував дану постанову не пам`ятає. Під час складання таких матеріалів працівником патрульної поліції було повідомлено, що за постановою Богунського районного суду м.Житомира від 11.09.2023 у справі № 295/6706/23 позивач позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. Позивач пояснив останньому, що з цього приводу йому нічого не відомо та просив не складати відносно нього матеріали на підставі ч. 4 ст. 126 КУпАП, так як має право оскаржити дану постанову суду в апеляційному порядку Крім цього, в застосунку Дія в нього посвідчення водія на право керування транспортними засобами було дійсн , й відсутні будь-які відомості щодо обмеження такого права. Не дивлячись на такий факт відповідачем було винесено оскаржувану постанову. В подальшому 02 жовтня 2023 року позивачем подано заяву до Богунського районного суду м. Житомира у справі 295/6706/23 та отримано копію постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2023 справі № 295/6706/23. В подальшому 10 жовтня 2023 року позивачем було подано апеляційну скаргу на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2023 у справі № 295/6706/23 до Житомирського апеляційного суду.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) осіб.

01.12.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ДПП просить у задоволенні позові відмовити, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП Сторожука В.О. від 30.09.2023, ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Проспект Миру, 9А, керував транспортним засобом BMW 316 н.з. НОМЕР_1 , був учасником ДТП та під час перевірки документів встановлено, що останній позбавлений права керування керування транспортним засобом Богунським районним судом м. Житомира від 11.09.2023, справа №295/6706/23, чим порушив п. 2.1 .а ПДР України.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 122, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 16 Закону водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в них.

Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, був учасником ДТП, будучи позбавленим права керування ТЗ від 11.09.2023 року Богунським районним судом м. Житомира.

Так, відповідно до пункту 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає такою, що підлягає скасуванню.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови стороною відповідача до поданого відзиву додано диск DVD-R з відеозаписами, під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної події, яка сталась 30 вересня 2023 року у м. Житомирі по вулиці - Проспект Миру, 9-А за участю ОСОБА_1 працівником патрульної поліції було повідомлено позивача, що за постановою Богунського районного суду м.Житомира від 11.09.2023 у справі № 295/6706/23 його позбавлено права керування транспортними засобами.

Крім того, вищевказана подія зафіксована технічними приладами, який зазначений в оскаржуваній постанові ЕАТ №07844683 від 30.09.2023.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №07844683 від 30.09.2023 р, яка була надіслана Богунським відділом державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 21.12.2023 р. про витребування доказів, слідує, що позивач отримав оскаржувану постанову, про що свідчить підпис в графі 9 "Копію постанови мною отримано. Підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності.." вказаної постанови.

Однак, як вбачається з копії оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності лише за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Так, інспекторами було встановлено, що позивач рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2023 у справі № 295/6706/23 позбавлений права керування транспортними засобами.

Доводи позивача про те, що ним 10.10.2023 року була подана апеляційна не спростовують даних обставин, а, навпаки, свідчать про те, що він був обізнаний про наявність такого протоколу та його розгляд судом.

Крім цього, згідно копії рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2023 у справі № 295/6706/23 ОСОБА_1 «в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав……». З цього слідує, що позивач був обізнаний про ухвалення вищевказаного рішення та не оскаржив його у визначений законом строк.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, який становить десять днів з дня її винесення.

Отже, постанова Богунського районного суду м. Житомира від 11.09.2023 року на момент винесення оскаржуваної постанови 30.09.2023 року вважалася такою, що набрала законної сили, оскільки апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого законом строку. Відомостей щодо її прийняття та результатів розгляду за поданою скаргою суду під час розгляду справи не було надано.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77).

Сторона позивача не скористалася своїми правами на надання будь-яких доказів на підтвердження правомірності заявлених вимог.

Таким чином, станом на момент винесення оскаржуваної постанови - 30.09.2023 року, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами. Отже, факт адміністративного порушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП наявний та доведений.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відтак, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Слід звернути увагу, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд в постанові від 30.10.2017 року (справа № 761/4692/17).

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, а у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 121, 126, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя І.М. Єригіна