Справа № 520/21952/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 р.Справа № 520/21952/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 (суддя Панов М.М.; м. Харків; повний текст рішення складено 19.10.2023) по справі № 520/21952/23

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "БАРВІНКІВСЬКА"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Барвінківська" (далі по тексту позивач, СТОВ Агрофірма "Барвінківська") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області податкові повідомлення-рішення від 25.07.2023 №1, від 25.07.2023 №1, від 25.07.2023 №1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення винесені всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 520/21952/23 адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Барвінківська" (вул. Скрипника, буд. 6, м. Барвінкове, Ізюмський район, Харківська область, 64701, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1, №1 та №1 від 25.07.2023.

Стягнуто на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Барвінківська" () сплачену суму судового збору в розмірі 20441 (двадцять тисяч чотириста сорок одна) грн 98 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 520/21952/23, прийнявши нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що Харківським окружним адміністративним судом було проігноровано той факт, що нормами п. 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України, а не Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, тому відсутні юридичні підстави для застосування до уточнюючого розрахунку з податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності від 17.01.2023 № , яким зменшено до нарахування та сплати суми податку за березень-грудень 2022, та декларації від 07.02.2023 № за січень-березень 2023 року таких норм, оскільки як на час декларування СТОВ Агрофірма «Барвінківська» податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, так і на час проведення перевірки не існує переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначеного Кабінетом Міністрів України, як зазначено у пункті 69.14 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Також, ГУ ДПС у Харківській області звертає увагу, що п. 69.22 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України, а не Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, тому відсутні юридичні підстави для застосування до уточнюючого розрахунку з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 17.01.2023 № та декларації від 07.02.2023 № , якими зменшено до нарахування та сплати суми податку за березень-грудень 2022 року таких норм, оскільки як на час декларування СТОВ Агрофірма «Барвінківська» податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, так і на час проведення перевірки не існує переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначеного Кабінетом Міністрів України, як зазначено у пункті 69.22 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Таким чином, ГУ ДПС у Харківській області вважає, що контролюючим органом було правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а, відтак, останні скасуванню не підлягають.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» зареєстроване як юридична особа 02.04.2012, , є платником, зокрема, земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 01.06.2023 №2250-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ Агрофірма «Барвінківська» ()» проведено документальну позапланову виїзну перевірку СТОВ Агрофірма «Барвінківська» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, валютного та іншого законодавства.

Перевірка проводилася з 05 по 16 червня 2023 року.

23.06.2023 Головне управління ДПС у Харківській області склало акт № 19762/20-40-07-01-03/38072129 про результати документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ Агрофірма «Барвінківська» () (надалі - акт № 19762).

Згідно з актом № 19762, за наслідками проведеної перевірки відповідачем встановлено, зокрема, що:

- в порушення пунктів 288.1, 288.2, 288.3, 288.4 статті 288, пункту 69.14 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу (ПК) України, занижено податкові зобов`язання із земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на суму 416 900 грн. 35 коп., у тому числі за березень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за квітень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за травень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за червень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за липень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за серпень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за вересень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за жовтень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за листопад 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за грудень 2022 року на суму 30 996 грн. 31 коп., за січень 2023 року на суму 35 645 грн. 75 коп., за лютий 2023 року на суму 35 645 грн. 75 коп., за березень 2023 року на суму 35 645 грн. 75 коп.;

- в порушення підпункту 266.1.1, підпункту 266.7.5, підпункту 266.10.1 пункту 266.1 статті 266, пункту 69.22 підрозділу 10 розділу XX ПК України, за період з 01.10.2021 по 31.03.2023 занижено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості у розмірі 673 338 гривень 65 копійок, у тому числі за І квартал 2022 року на суму 70 677 гривень 37 копійок, за II квартал 2022 року на суму 212 031 гривню 78 копійок, за III квартал 2022 року на суму 212 031 гривню 78 копійок, за IV квартал 2022 року на суму 115 048 гривень 39 копійок, за 1 квартал 2023 року на суму 63 549 гривень 33 копійки.

04.07.2023 позивач листом №7 направив відповідачу заперечення до акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ Агрофірма «Барвінківська» () від 23.06.2023 №19762/20-40-07-01-03/38072129, де вказав на невідповідність тверджень та висновків відповідача, зроблених в акті №19762, чинному в Україні законодавству та фактичним обставинам.

Листом від 24.07.2023 №38832/6/20-40-07-01-12 Головне управління ДПС у Харківській області повідомило позивача про залишення заперечення без задоволення, а висновків акту перевірки №19762 від 23.06.2023 - без змін.

Згідно з актом №19762, відповідачем встановлено, що позивач здійснює користування наступними земельними ділянками комунальної власності, розташованими на території Барвінківської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, з кадастровим:

1) №:00:002:0447, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2021 № 282169595;

2) №:00:006:0024, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2020 № 211791226;

3) №:05:000:0709, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2021 №248819247;

4) №:05:000:0733, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2021 № 282162951;

5) №:00:000:0031, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2021 № 285165295;

6) №:00:000:0032, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2021 № 282167741;

7) № :00:000:0033, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2021 № 282165387;

8) № :00:000:0069, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2021 №279411095;

9) № :08:000:0328, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2021 № 277392302;

10) № :00:000:0059, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2021 № 277389784;

11) № :00:000:9999, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2021 № 277383759.

Згідно з актом № 19762, відповідачем встановлено, що позивач є власником наступних об`єктів нерухомого майна за адресою:

1) АДРЕСА_1 , витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2013 № 1009341;

2) АДРЕСА_2 , витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.03.2013 № 991317;

3) Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Барвінкове, вул. Освіти (50 років Радянської У країни), 180, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2013 № 897827;

4) Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Барвінкове, вул. Донецька, 79, нежитлові приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 №37001018;

5) АДРЕСА_3 , магазин, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2013 № 1027471;

6) Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Барвінкове, вул. І. Величка (Р. Люксембург), 46/19, гараж, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 №37001548;

7) АДРЕСА_4 , нежитлові приміщення, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.08.2020 № 21887634;

8) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Григорівка (Барвінківська міська територіальна громада), вул. Садова, 61-Б, нежитлові приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 № 37002104;

9) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Григорівка (Барвінківська міська територіальна громада), вул. Центральна, 1, нежитлові приміщення, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2019 № 169940581;

10) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Погонівка (Барвінківська міська територіальна громада), вул. Т. Шевченка (Куйбишева), нежитлове приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 № 36999872;

11) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Погонівка (Барвінківська міська територіальна громада), пров. Шкільний, нежитлове приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 № 36998952;

12) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Іванівка (Барвінківська міська територіальна громада), вул. Миру, 5, нежитлове приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 № 37001880;

13) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Іванівка (Барвінківська міська територіальна громада), вул. Миру, 7, нежитлове приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 № 36997922;

14) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Рідне (Іллічівка) (Барвінківська міська територіальна громада), вул. Центральна (Леніна), 60, житлове приміщення, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.0.2013 №993538;

15) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Рідне (Іллічівка) (Барвінківська міська територіальна громада), вул. Миру, 20, кв. 1, витяг з Державного реєстру речових прав від 05.03.2013 №994033;

16) Харківська обл., Ізюмський р-н. с. Рідне (Іллічівка) (Барвінківська міська територіальна громада), нежитлові приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 № 37002264;

17) Харківська обл., Ізюмський р-н, с. Рідне (Іллічівка) (Барвінківська міська територіальна громада), нежитлові приміщення, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.12.2012 № 36997523.

Відповідно до підпункту 2.9 пункту 2 розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, у період з 24.02.2022 по 11.09.2022 вся територія Барвінківської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, за винятком села Барабашівка та села Велика Комишуваха, належала до територій активний бойових дій.

Згідно з підпунктом 1.8 пункту 1 розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, починаючи з 12.09.2022, вся територія Барвінківської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області належить до території можливих бойових дій.

25.07.2023 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 1, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «оренда плата з юридичних осіб» на загальну суму 521 125 (п`ятсот двадцять одна тисяча сто двадцять п`ять) гривень 47 копійок, у тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 416 900 (чотириста шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень 35 копійок, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 104 225 (сто чотири тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 12 копійок.

25.07.2023 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 1, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» на загальну суму 8 439 (вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) гривень 17 копійок, у тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 6 751 (шість тисяч сімсот п`ятдесят одна) гривня 33 копійки, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1 687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) гривень 84 копійки.

25.07.2023 Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 1, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» на загальну суму 823 234 (вісімсот двадцять три тисячі двісті тридцять чотири) гривні 15 копійок, у тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями на суму 666 587 (шістсот шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 32 копійки, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 166 646 (сто шістдесят шість тисяч шістсот сорок шість) гривень 83 копійки.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими ГУ ДПС у Харківській області податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з протиправності спірних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області №1, №1 та №1 від 25.07.2023

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з актом №19762/20-40-07-01-03/38072129 від 23.06.2023, за результатами перевірки податкового законодавства щодо декларування та сплати земельного податку, та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, відповідачем встановлено, що позивачем занижено податкові зобов`язання за березень 2022 року - березень 2023 року на загальну суму 416 900 (чотириста шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень 35 копійок, відтак до позивача має застосуватися відповідальність, передбачена ПК України.

В обґрунтування вказаного рішення контролюючий орган вказує, що, відповідно до пункту 69.14 підрозділу 10 розділу XX ПК України, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України, а не Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, тому відсутні юридичні підстави для застосування до уточнюючого розрахунку з податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності від 17.01.2023 №, яким зменшено до нарахування та сплати суми податку за березень - грудень 2022 року таких норм, оскільки як на час декларування СТОВ Агрофірма «Барвінківська» податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, так і на час проведення перевірки не існує переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначеного Кабінетом Міністрів України, як зазначено у пункті 69.14 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Також, у акті №19762 за результатами перевірки податкового законодавства щодо декларування та сплати податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, відповідач зазначає, що позивачем занижено податкові зобов`язання за 2022 рік та 1 квартал 2023 року на загальну суму 673 338 (шістсот сімдесят три тисячі триста тридцять вісім) гривень 65 копійок, відтак до позивача має застосуватися відповідальність, передбачена ПК України.

Обґрунтовуючи зазначене рішення, контролюючий орган вказує, що, відповідно до пункту 69.22 підрозділу 10 розділу XX ПК України, перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України, а не Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, тому відсутні юридичні підстави для застосування до уточнюючого розрахунку з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, від 17.01.2023 № та декларації від 07.02.2023 №, якими зменшено до нарахування та сплати суми податку за березень - грудень 2022 року таких норм, оскільки як на час декларування СТОВ Агрофірма «Барвінківська» податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, так і на час проведення перевірки не існує переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначеного Кабінетом Міністрів України, як зазначено у пункті 69.22 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

Колегія суддів зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ (набрав чинності 17.03.2022) підрозділ 10 розділу XX ПК України доповнено підпунктом 69.14 наступного змісту: «Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України».

Також, колегія суддів зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 №2142-ІХ (набрав чинності 05.04.2022) пункт 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України доповнено підпунктом 69.22 такого змісту: «Тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей: за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України».

Крім того, пунктом 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (набрала чинності 25.12.2022) установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (набрала чинності 27.12.2022) затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ (набрав чинності 06.05.2023) викладено у новій редакції підпункт 69.14 підрозділу 10 розділу XX ПК України, зокрема, абзаци перший - п`ятий: «За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Платники плати за землю, які до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» відповідно до пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу задекларували за 2022 та/або 2023 роки податкові зобов`язання з плати за землю за земельні ділянки, що розташовані на територіях, визначених цим підпунктом, мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з плати за землю за період березень 2022 - грудень 2023 року шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій».

Також, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ (набрав чинності 06.05.2023) викладено у новій редакції підпункт 69.22 підрозділу 10 розділу XX ПК України, зокрема, абзаци перший - десятий: «Тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей: підставою для обчислення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що були пошкоджені або знищені, є відомості, визначені статтею 266 цього Кодексу, дані Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України (далі - Реєстр майна), та дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Держатель Реєстру майна щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, станом на перше число відповідного кварталу.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:

- за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України: за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб; за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.

Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку».

Одним із принципів податкового законодавства с презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого с можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

Пунктом 56.21 статті 56 ПК України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 10.02.2021, прийнятій за наслідками розгляду справи № 380/671/20, висловив правову позицію, що "у положеннях ПК України серед основних засад податкового законодавства передбачено принцип презумпції правомірності рішень платника податків, суть якого зводиться до того, що у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу".

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, мова йде не лише про загальнообов`язкове усунення юридичних колізій, яке є одночасно і правом (повноваженням), і процесуальним обов`язком суду при звичайному (безвідносно до виду правовідносин) правозастосуванні. Мова про порядок вирішення ситуацій, у яких стикаються (конфліктують) інтереси платника податків і контролюючого органу, а норми податкового права, що регулюють такі правовідносини, прямо чи внаслідок їх тлумачення, а також у своїй сукупності, не є однозначними та допускають множинне трактування їхніх прав та обов`язків, внаслідок якого можливе вирішення справи як на користь платника, так і проти нього.

Презумпція сформульована як принцип у статті 4 ПК України (пункт 4.1.4). Саме таким чином встановлено найвищий ступінь її імперативності. Крім того, презумпція також закріплена як спеціальна норма у пункті 56.21 статті 56 ПК України саме для цього виду правовідносин, що означає безумовне її врахування при вирішенні спорів, що регулюються означеною статтею.

Сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду. Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом. При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган».

Частиною першою статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Постанова Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» наразі ніким не оскаржена, не скасована, не визнана нечинною з тих мотивів, що вона не відповідала приписам підпунктів 69.14, 69.22 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у редакції, що діяла до 06.05.2023).

Після прийняття та набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ вищезгадана постанова Кабінету Міністрів України у відповідність до цього Закону не приводилась, предмет її регулювання не змінювався, зміни щодо порядку затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, не вносилися.

Наведене однозначно свідчить, що вказана постанова Кабінету Міністрів України застосовується до податкових відносин з метою визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, з моменту набрання нею чинності, тобто з 27.12.2022.

Стосовно зворотної дії Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ слід зазначити на наступне.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001, від 13 березня 2012 року №6-рп/2012, у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, за загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти мають пряму дію в часі, тобто регулюють відносини, що виникли після набрання чинності цими актами, а також відносини, які виникли до набрання чинності нормативно-правовими актами і продовжують існувати на час набрання ними чинності. У другому випадку такі акти поширюються на ці відносини з моменту набрання чинності, а не з моменту виникнення відповідних відносин. В окремих випадках законодавець вказівкою в перехідних положеннях «нового» нормативно-правового акта може зберегти праворегуляторний вплив визнаного нечинним нормативно-правового акта на певні суспільні відносини, які продовжують тривати після набрання чинності «новим» (переживаюча дія).

Здатність закону регулювати відносини з моменту їхнього виникнення у минулому, є зворотною дією нормативно-правового акта в часі, яка для цілей стабільності суспільних відносин застосовується лише в разі скасування чи пом`якшення юридичної відповідальності.

Відтак, Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» від 11.04.2023 № 3050-ІХ не має зворотної дії в часі щодо погіршення майнового стану платника податку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №1, №1 та №1 від 25.07.2023, прийняті протиправно, не на підставі чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому такі підлягають скасуванню.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову СТОВ Агрофірма "Барвінківська".

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 520/21952/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 01.02.2024 року