Справа № 240/26936/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/26936/23

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

02 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2023 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 було позбавлено частини грошового забезпечення за жовтень 2022 року - квітень 2023 року.

Також, позивач просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 донарахувати в повному обсязі грошове забезпечення, та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі згідно займаної ним посади грошове забезпечення за жовтень 2022 року - квітень 2023 року.

09.10.2023 позивачем було подано уточнений адміністративний позов, в якому останній просив про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №289 від 14.10.2022 щодо позбавлення ОСОБА_1 частини грошового забезпечення за жовтень 2022 року - квітень 2023 року.

Також, позивач просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 донарахувати в повному обсязі грошове забезпечення, та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі згідно займаної ним посади грошове забезпечення за жовтень 2022 року - квітень 2023 року в розмірі: за грудень 2022 року - 6622 грн 37 коп, за січень 2023 року - 12294 грн 20 коп, за лютий 2023 року - 12294 грн 20 коп, за березень 2023 року - 12294 грн 20 коп, за квітень 2023 року 4104 грн 20 коп.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи положення ст. 312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зміст поданої заяви, як і зміст позовної заяви, не містить переконливих доводів з приводу того, що позивач, звертаючись до суду у вересні 2023 року з порушенням місячного строку, визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України, з позовними вимогами про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 донарахувати в повному обсязі йому грошове забезпечення, та виплатити йому у повному обсязі згідно займаної ним посади грошове забезпечення за жовтень 2022 року - квітень 2023 року, не мав реальної можливості звернутися до суду у строк встановлений законом.

Посилання позивача на отримання листа відповідача від 05.10.2023 у відповідь на його запит не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права донарахувати в повному обсязі йому грошове забезпечення, та виплатити йому у повному обсязі згідно займаної ним посади грошове забезпечення за жовтень 2022 року - квітень 2023 року і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19).

Позивачем до позову долучено копію листа відповідача ще від 13.03.2023, в якому міститься детальна інформація про розмір нарахувань грошового забезпечення за спірний період.

Позивачем не використано надану йому можливість, не надано доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волі та пов`язані з дійсними істотними перешкодами і труднощами, що перешкоджали звернутися до суду в межах встановленого строку.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду, оскільки Позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та не надав відповідних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 1-2 якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вказане, вимога позивача щодо скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №289 від 14.10.2022 щодо позбавлення ОСОБА_1 частини грошового забезпечення за жовтень 2022 року - квітень 2023 року, підпадає під вимоги ч.5 ст.122 КАС України (проходження публічної служби).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 12.09.2023 (згідно з конвертом в якому надійшов адміністративний позов). Тобто, якщо рахувати з моменту винесення наказу та/або з останньої виплати, яка є предметом спору то позивач дійсно пропустив строк звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не встановлено, а матеріали справи не містять інформацію щодо ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом та/або дати отримання копії оскаржуваного наказу.

Крім того, матеріали справи не містять інформацію коли саме позивачем отримано лист Командування ДШВ ЗС України від 13.03.2023 №117/Вих38Г/882. В свою чергу, судом першої інстанції встановлено, що даний лист отримано позивачем саме 13.03.2023.

Також, колегія суддів звертає увагу, що даний лист містить інформацію щодо грошового забезпечення позивача за грудень 2022 року та січень 2023 року, носить інформаційний характер та рекомендує звернутись до відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 щодо уточнення наявності підстав для виплати надбавки за вислугу років.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції передчасно повернуто адміністративний позов особі, яка його подала без встановлення усіх обставин щодо ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом та сумами грошового забезпечення виплаченими за весь оскаржуваний період.

Крім того, апеляційний адміністративний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, № 35787/03, п. 29, у яких зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист.

При цьому, Європейський суд з прав людини провів межу між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 05.12.2018 (справа № 11-989заі18), згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про пропущення строку звернення до суду, та не врахував усі обставини у справі.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За правилами частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене та враховуючи помилковість прийнятого судом першої інстанції судового рішення в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.