Справа № 140/8161/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/8161/22 пров. № А/857/15768/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року (головуючий суддя: Валюх В.М., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Луцьксервіс» до Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Приватне підприємство «Луцьксервіс», 12.12.2022, звернулося до суду з позовом в якому просило:

- визнати протиправними дії Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради щодо відмови Приватному підприємству «Луцьксервіс» в продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 433 від 01 листопада 2005 року (двосторонній рекламний щит розміром 3,0 м х 6,0 м, з підсвічуванням, на вул. Рівненській, 141 в м. Луцьку).

- зобов`язати Департамент містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради повторно розглянути заяву Приватного підприємства «Луцьксервіс» від 11 листопада 2022 року про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 433 від 01 листопада 2005 року (двосторонній рекламний щит розміром 3,0 м х 6,0 м, з підсвічуванням, на вул.Рівненській, 141 в м. Луцьку) та за наслідками розгляду прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обґрунтовує позов тим, що Приватне підприємство «Луцьксервіс» є власником засобу зовнішньої реклами (далі ЗЗР) двостороннього рекламного щита розміром 3м х 6м з підсвічуванням (розташований на вул. Рівненській, 141 в м. Луцьку), на розміщення якого було оформлено дозвіл № 433 від 01.11.2005, на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 31.10.2005 № 368, а строк дії дозволу було неодноразово продовжено, востаннє до 01.12.2022.

Представник позивача, 11.11.2022 звернувся через ЦНАП із заявою про продовження строку дії вказаного дозволу.

Проте, рішенням Департаменту «Про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами на вул. Рівненській, 141» № 20.2.2-2/2144/2022 від 30.11.2022 було відмовлено у продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 433 від 01.11.2005 (двосторонній рекламний щит розміром 3,0м х 6,0м на вул. Рівненській, 141) з підстави подання заяви з порушенням термінів звернення.

Позивач вважає вказане рішення Департаменту протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що порушення строку (який пропущений з поважних причин) звернення із заявою на продовження строку дії дозволу не є підставою для відмови у продовженні строку дії Дозволу згідно з підпунктом 2.24.3 Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 19.02.2020 № 96-1 (далі Порядок №96-1). Крім того, позивач просить врахувати, що 01.04.2020 КП «Луцькреклама» уклало з ПП «Луцьксервіс» договір № 01-02/47ТК тимчасового користування місцем розміщення ЗЗР, у період з червня 2018 року по листопад 2022 року позивач сплатив до місцевого бюджету кошти за тимчасове користування місцем розташування ЗЗР в загальній сумі 324551,94грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що строк подачі заяви про бажання продовжити дію дозволу на розміщення зовнішньої реклами є самостійною, окремою визначеною підставою для відмови у поновленні дії такого дозволу, оскільки дає Луцькій міській раді можливість планувати діяльність території громади.

Позивач, 09.11.2023 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Луцьксервіс» є власником ЗЗР двостороннього рекламного щита розміром 3м х 6м з підсвічуванням (розташований на вул. Рівненській, 141 в м. Луцьку), на розміщення якого було оформлено дозвіл № 433 від 01.11.2005, на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 31.10.2005 № 368, а строк дії дозволу було неодноразово продовжено, востаннє до 01.12.2022 (а. с. 62).

КП «Луцькреклама» 01.04.2020 уклало з ПП «Луцьксервіс» договір № 01-02/47ТК тимчасового користування місцем розміщення ЗЗР (а. с. 65-69), у період з червня 2018 року по листопад 2022 року позивач сплатив до місцевого бюджету кошти за тимчасове користування місцем розташування ЗЗР в загальній сумі 324551,94 грн (а. с. 70).

Представник ПП «Луцьксервіс» 11.11.2022 звернувся через ЦНАП із заявою про продовження строку дії дозволу, до якої додав оригінал дозволу та кольорові фотокартки ЗЗР, що підтверджується описом прийняття документів (а. с. 63).

Листом Департаменту «Про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами на вул. Рівненська, 141» від 30.11.2022 № 20.2.2-2/2144/2022 було повідомлено ПП «Луцьксервіс» про відмову у продовженні строку дії дозволу від 01.11.2005 № 433 на розміщення зовнішньої реклами (двосторонній рекламний щит розміром 3,0м х 6,0м на вул. Рівненській, 141), у зв`язку із тим, що заява від 11.11.2022 щодо продовження строку дії дозволу подана до робочого (дозвільного) органу з порушенням термінів звернення (а. с. 64).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення кінцевого терміну подачі заяви від 11.11.2022 про продовження строку дії дозволу на розміщення ЗЗР № 433 від 01.11.2005 не може слугувати безумовною підставою для відмови позивачу у продовженні строку дії дозволу, оскільки будь-яких порушень та зауважень до ПП «Луцьксервіс» при подачі відповідної заяви про продовження дозволу, які б слугували підставою для відмови у продовженні строку дії документа дозвільного характеру, у розумінні частини п`ятої статті 4-1 Закону № 2806-ІV, Департаментом не виявлено.

Крім цього, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки відмову у продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 433 від 01.11.2005 (двосторонній рекламний щит розміром 3,0м х 6,0м на вул. Рівненській, 141) позивача повідомлено листом Департаменту «Про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами на вул. Рівненській, 141» від 30.11.2022 № 20.2.2.-2/2144/2022, який не є індивідуальним актом в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у продовженні строку дії зазначеного дозволу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 за № 270/96-ВР, реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно положень статті 16 Закону № 270/96-ВР, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил , що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється. Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

Зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Частиною 5 ст. 16 Закону №270/96-ВР встановлено, що перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений цим Законом, є вичерпним.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (Правила № 2067) регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці (п. 2 Правил № 2067).

Так, п.п. 3, 5, 6 Правил № 2067 визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

До повноважень робочого органу належать: розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів; прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету; підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу чи про відмову у його наданні; видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради; ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів; подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами; підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення.

Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Згідно із пунктом 29 Правил, строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл. У такому ж порядку продовжується строк дії дозволів, наданих до набрання чинності цими Правилами. Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 19.02.2020 № 96-1 затверджено Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), яким визначено, що цей Порядок регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади та визначає процедуру видачі (відмови у видачі) дозволу на розміщення зовнішньої реклами, його анулювання, переоформлення, продовження строку дії та внесення змін, визначає механізм сплати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, вимоги до розміщення зовнішньої реклами та процедуру здійснення демонтажу, обліку, зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами, а також процедуру здійснення контролю за дотриманням цього Порядку (п. 1.1 Порядок № 96-1).

Пунктом 2.24 Порядку № 96-1 урегульовано продовження строку дії Дозволу.

Строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається розповсюджувачем зовнішньої реклами робочому органу через адміністратора протягом поточного місяця не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. До заяви додаються: оригінал зареєстрованого Дозволу; письмова згода власника місця або уповноваженого ним органу (особи) на розміщення зовнішньої реклами на визначений строк, якщо місце перебуває у державній або приватній власності (підпункт 2.24.1 Порядку № 96-1).

Термін, на який продовжується дія Дозволу, визначається робочим органом, в залежності від виконання розповсюджувачем зовнішньої реклами умов укладеного Договору, цього Порядку, Концептуальних основ, Правил благоустрою міста Луцька. Уповноважена особа не пізніше як за 1 (один) місяць до закінчення строку дії Дозволу подає робочому органу інформацію про стан ЗЗР, виконання розповсюджувачем вимог про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами (далі-вимога) та наявність заборгованості (підпункт 2.24.2 Порядку).

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами є дозвільною процедурою у розумінні статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», відтак, на цю процедуру поширюються норми цього закону.

На цьому неодноразово наголошувалось Верховним Судом у постановах, зокрема, від 18.10.2018 у справі № 813/4989/17, від 31.07.2019 у справі № 1840/2539/18, від 12.12.2019 у справі № 813/2802/16, від 10.04.2020 у справі № 461/3019/17, від 29.09.2020 у справі № 160/9578/18, від 25.05.2022 у справі № 357/7091/17, від 20.07.2022 у справі № 818/1681/18, від 20.02.2023 у справі № 160/11429/21.

Так, правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (надалі - Закон № 2806-IV), дія якого поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб`єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність.

Відповідно до ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей;

негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

У разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Законом № 2806-IV передбачено виключний перелік підстав для відмови у видачі дозволу чи його продовженні, а тому відповідач, діючи в межах та на підставі наданих законом повноважень, вправі відмовити у його продовженні виключно з таких підстав і в цій частині закон не наділяє суб`єкта владних повноважень дискрецією.

Аналогічні висновки у подібних спірних правовідносин викладено у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 826/7586/16.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11.11.2022 представник ПП «Луцьксервіс» звернувся через ЦНАП із заявою про продовження строку дії дозволу, до якої додав оригінал дозволу та кольорові фотокартки ЗЗР, що підтверджується описом прийняття документів (а. с. 63).

Листом Департаменту «Про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами на вул. Рівненська, 141» від 30.11.2022 № 20.2.2-2/2144/2022 було повідомлено ПП «Луцьксервіс» про відмову у продовженні строку дії дозволу від 01.11.2005 № 433 на розміщення зовнішньої реклами (двосторонній рекламний щит розміром 3,0м х 6,0м на вул. Рівненській, 141).

Відмовляючи у продовженні дозволу, відповідач покликався на п. 29 Типових правил розміщення зовнішньої реклами затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 та зазначив, що заява від 11.11.2022 щодо продовження строку дії дозволу подана до робочого (дозвільного) органу з порушенням термінів звернення.

Разом з тим, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», який є спеціальним законодавчим актом, що регулює відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, та який має пріоритетність над Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, передбачено виключний перелік підстав для відмови у видачі відповідного дозволу.

А тому, порушення кінцевого терміну подачі заяви про продовження строку дії дозволу від 01.11.2005 № 433, не може слугувати безумовною підставою для відмови позивачу у продовженні строків дії цього дозволу, так як будь-яких порушень та зауважень до ПП «Луцьксервіс» при подачі відповідної заяви про продовження дозволу, які б слугували підставою для відмови у продовженні строку дії документа дозвільного характеру, на підставі ч. 5 ст. 4-1 Закону № 2806-ІV, відповідачем не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу протиправно відмовлено у продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 433 від 01.11.2005 (двосторонній рекламний щит розміром 3,0м х 6,0м на вул. Рівненській, 141) з підстав порушення строку звернення з відповідною заявою та про необхідність зобов`язати Департамент містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради повторно розглянути заяву Приватного підприємства «Луцьксервіс» від 11 листопада 2022 року про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 433 від 01 листопада 2005 року (двосторонній рекламний щит розміром 3,0м х 6,0м, з підсвічуванням, на вул. Рівненській, 141 в м. Луцьку).

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі № 140/8161/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний