Справа № 160/26765/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ритм» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ритм» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він пред`явлений позов не визнає та заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у термін встановлений податковим законодавством. Порушення встановленого терміну реєстрації податкової накладної свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення. Штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування застосовуються контролюючими органами в порядку та розмірах, передбачених ст. 120-1 ПКУ, до особи, на яку покладено обов`язок щодо такої реєстрації, незалежно від причин, які призвели до порушення. Вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються (абз.17 пп.69.2 п.69 підрозділ 10 розділ XX ПКУ). Також відповідач вказує, що підрозділ 2 розділу ХХ ПК України доповнено пунктами 89 та 90 згідно із Законом №2876-ІХ від 12.01.2023 (який набрав чинності 08.02.2023), тобто лише з 08.02.2023 почали діяти ці норми, а до цього реєстрація податкових накладних відбувалася згідно п. 201.10 статті 201 ПК України (в редакції яка була чинною на момент реєстрації податкових накладних). Штрафи у розмірах, визначених п. 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, застосовуються у разі порушення платником податку передбачених п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України граничних строків реєстрації ПН/РК у ЄРПН із датою складання, починаючи з 16 січня 2023 року. При цьому, порушення платником податку граничних строків реєстрації ПН/РК у ЄРПН, які припадають на період до дати набрання чинності Законом №2876-ІХ (тобто застосовуються до ПН/РК з датою складання не пізніше 15 січня 2023 року включно), тягнуть за собою накладення на такого платника податку штрафу у розмірах, встановлених п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України. При цьому, Закон №2876-ІХ від 12.01.2023 не містить прямої вказівки про надання зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період, до набрання ним чинності. До того ж позивач не заперечує, що допустив пропуск граничних строків реєстрації податкових накладних. З урахуванням викладеного, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення є правомірним та просить відмовити у задоволені позовної заяви у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19.1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І та підпункту 75.1.1, пункту 75.1 статті 75 та статті 76 розділу II Податкового кодексу України, головним державним інспектором Криворізького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ритм» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за березень-липень, вересень, листопад 2022 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням граничних строків реєстрації.
- до 15 календарних днів - на загальну суму ПДВ 137994,46 грн.;
- від 16 до 30 календарних днів - на загальну суму ПДВ 101492,41 грн.;
- від 31 до 60 календарних днів - на загальну суму ПДВ 238422,72 грн.;
- на 366 і більше календарних днів - на загальну суму ПДВ 0 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України далі ПК України).
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України визначено права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п. 86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42цього Кодексу.
Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинна на момент реєстрації податкових накладних), реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідно до п.120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Відповідно до п. 11 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України:
Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Згідно п.89 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
Відповідно до п.90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:
2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
При цьому, підрозділ 2 розділу XX доповнено пунктами 89 та 90 згідно із Законом № 2876-IX від 12.01.2023 (набрання чинності відбулось 08.02.2023).
Пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:
реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року;
реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року;
подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року. І квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року;
строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), І квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року);
строків сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючими органами, граничний строк сплати яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.
Таким чином, для складання та реєстрації податкових накладних платниками податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки за період з 1 лютого по 31 травня 2022 року було встановлено спеціальні строки, щодо реєстрації податкових накладних, а саме не пізніше 15.07.2022, якщо до цього строку платних податків реєструє податкову накладну, він звільняється від відповідальності, якщо ні, то повинен бути притягнутий до відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних.
Відтак, враховуючи вищевказані норми, суд зазначає, що у період з 01 березня 2020 року по 27 травня 2022 року штрафні санкції за порушення строку реєстрації податкових накладних, складених до 24.02.2022, не застосовувались.
В той же час, як було зазначено вище, з 27.05.2022р. поновлено відповідальність платників податків, зокрема, за порушення строку реєстрації податкових накладних, складених у т.ч. до 24.02.2022р., за виключенням складених у період з 24.02.2022 по 27.05.2022 та зареєстрованих до 15.07.2022р.
Підрозділ 2 розділу XX доповнено пунктами 89 та 90 згідно із Законом № 2876-IX від 12.01.2023 (який набрав чинності 08.02.2023), тобто лише з 08.02.2023 почали діяти ці норми, а до цього реєстрація податкових накладних відбувалася згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції яка була чинна на момент реєстрації податкових накладних).
Оскільки податкові накладні, перелік яких наведено в розрахунку штрафу до податкового повідомлення-рішення, були зареєстровані протягом 2022 року, застосовування положень п.89 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, який набрав чинності лише з 08.02.2023 щодо граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, не можливе.
Аналізуючи розрахунок штрафу до податкового повідомлення-рішення, судом зроблено висновки, що всі податкові накладні позивача зареєстровані з порушенням термінів реєстрації, що визначені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент реєстрації таких податкових накладних).
Щодо посилання позивача на деякі розбіжності відносно строку днів порушення реєстрації ПН, що зазначені в акті перевірки та в розрахунку до оскаржуваного ППР, суд оцінює критично, з огляду на наступне.
Перевіривши ці розрахунки, суд вважає, що кількість днів прострочення граничних строків реєстрації по 25-ти податковим накладним розрахована наступним чином: у Акті зазначено, що податкова накладна №16 від 01.03.2022, реєстрація 18.08.2022, кількість днів затримки 34, але у розрахунку штрафу по даній податковій накладній кількість днів затримки вже 35. Також у Акті податкова накладна №32 від 01.04.2022 та податкова накладна №14, дата реєстрації 14.09.2022, строк затримки 61 день, але у розрахунку штрафу зазначено 62 дні; податкова накладна №28 від 12.04.2022, реєстрація 12.10.2022, строк затримки 89 днів, хоча у розрахунку штрафу зазначено 90; податкова накладна №24 від 30.03.2022, дата реєстрації 16.09.2022, строк затримки 63 дні, але у розрахунку штрафу зазначено 64; податкові накладні №26 та №27 від 01.04.2022, дата реєстрації 07.10.2022, строк затримки 84 дні, але у розрахунку штрафу зазначено 85 днів; податкова накладна №41 від 31.05.2022, дата реєстрації 12.10.2022, строк затримки 89 днів, але у розрахунку штрафу зазначено 90 днів; податкові накладні №34 та №35 від 12.05.2022, дата реєстрації 06.10.2022, строк затримки 83 дні, але у розрахунку штрафу зазначено 84 дні; податкова накладна №20 від 30.03.2022, дата реєстрації 23.09.2022, строк затримки 70 днів, але у розрахунку штрафу зазначено 71 днів; податкова накладна №18 від 16.03.2022, дата реєстрації 23.09.2022, строк затримки 70 днів, але у розрахунку штрафу зазначено 71 днів; податкова накладна №19 від 16.03.2022, №15 від 01.03.2022, №23 та №21 від 30.03.2022, дата реєстрації даних податкових накладних 23.09.2022, строк затримки 70 днів, але у розрахунку штрафу зазначено 71 днів; податкові накладні №29 від 12.04.2022, №37 та №39 від 31.05.2022, дата реєстрації даних податкових накладних 19.10.2022, строк затримки 96 днів, хоча у розрахунку штрафу зазначено 97 днів; податкові накладні №36 від 19.05.2022 та №38 від 31.05.2022, дата реєстрації 18.10.2022, строк затримки 95 днів, хоча у розрахунку штрафу зазначено 96 днів; податкова накладна №31 від 28.04.2022, дата реєстрації 14.10.2022, строк затримки 91 день, але згідно розрахунку штрафу 92 дні; податкова накладна №30 від 12.04.2022, дата реєстрації 13.10.2022, строк затримки 90 днів, але у розрахунку штрафу зазначено 91 день; податкова накладна №33 від 28.04.2022, дата реєстрації 14.10.2022, строк затримки 91 день, але у розрахунку штрафу зазначено 92 дні; податкова накладна №40 від 31.05.2022, дата реєстрації 21.10.2022, строк затримки 98 днів, але у розрахунку штрафу зазначено 99 днів.
Таким чином, судом встановлено, що податковим органом під час прийняття оскаржуваного рішення розмір штрафної санкції застосовано відповідно, саме до розрахунку штрафу додатку до податкового повідомлення-рішення, при цьому деякі допущені в акті перевірки описки не можуть слугувати беззаперечною підставою для визнання протиправним рішення податкового органу при тому, що встановлене порушення підтверджується в сукупності іншими доказами, а тим більше в разі фактичного визнання позивачем порушення щодо порушення строків реєстрації ПН.
При цьому, суд акцентує увагу, що зазначена розбіжність порушених днів у вказаних накладних складає день та не впливає на відсотковий розмір застосування штрафу, відповідно вірно визначені в межах групи прострочених днів, а саме:
- до 15 календарних днів - на загальну суму ПДВ 137994,46 грн.;
- від 16 до 30 календарних днів - на загальну суму ПДВ 101492,41 грн.;
- від 31 до 60 календарних днів - на загальну суму ПДВ 238422,72 грн.
Що стосується розміру нарахованого штрафу. Пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України чітко визначено розмір штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підрозділ 2 розділу XX доповнено пунктом 90 Податкового кодексу України згідно із Законом № 2876-IX від 12.01.2023, який набрав чинності 08.02.2023, тобто з 08.02.2023 відповідач повинен застосовувати даний пункт при обрахунку штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної, передбаченого пунктом 89, якщо і податкова накладна також зареєстрована з 08.02.2023.
В спірному випадку реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних відбувалася до 08.02.2023.
А тому, суд, враховуючи вищевказане у сукупності, доходить висновку, що пункти 89 та 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не можуть бути застосовані до тих податкових накладних, які були зареєстровані до набрання чинності Законом України від 12.01.2023 №2876-ІХ та строк реєстрації яких вже сплив.
Більш того, Конституційний Суд України у Рішенні у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999, дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.
Конституційний суд зазначив, що це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).
Закон України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» №2876-ІХ від 12.01.2023 не містить прямої вказівки про надання зворотної дії в часі, а отже його дія не розповсюджується на період, до набрання ним чинності.
Таким чином, суд, доходить висновку, що контролюючим органом обґрунтовано та правомірно було не застосовано приписи Закону №2876-ІХ до податкових накладних позивача, створених та зареєстрованих у період з червня 2022 року.
Більш того, як зазначив представник позивача, підприємство не заперечує та підтверджує порушення строків реєстрації податкових накладних, що підтверджується змістом позовної заяви.
Таким чином, суд зазначає, що позивачем визнається вчинене ним порушення щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі, обґрунтування неправомірності податкового повідомлення-рішення зводиться позивачем до начебто прогалин у законодавстві, власному тлумаченні Перехідних положень ПК України.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (Мінреінтеграції) від 25 квітня 2022 року № 75 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, в який в подальшому вносились відповідні зміни.
Абзацом 8 п.69.1п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
06.09.2022 набрав чинності Наказ Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, яким затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Порядок №225).
Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 затверджено перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.
Як встановлено судом, частина податкових накладних позивача були зареєстровані раніше ніж набрав чинності Наказ Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 та затверджено перелік документів, що підтверджують неможливість платника податку своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента.
Однак, після прийняття зазначеного нормативного акту, позивач мав право надати контролюючому органу документи, що підтверджують пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або подати документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі, що могло б підтвердити неможливість виконання податкового обов`язку.
Проте, на підтвердження існування обставин, які обумовлюють неможливість виконання податкового обов`язку, після прийняття Порядку №225, позивачем не подано контролюючому органу жодного документу.
Суд звертає увагу, що заявляючи вимогу про скасування податкового повідомлення-рішення з наведених в позові підстав, визнаючи при цьому факт порушення строків реєстрації податкових накладних, не наводячи належних обґрунтувань та доказів неправомірності дій/рішення відповідача, позивач фактично просить суд звільнити його від виконання податкового обов`язку - сплати грошових зобов`язань.
Решта доводів та аргументів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Аналогічні висновки були також зазначені в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року по справі № 280/3585/23.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ритм» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова