Справа № 308/15715/23
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Логойда І.В., за участю секретаря судового засідання Янцо М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що, ОСОБА_1 , 4 вересня 2023 року, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTА, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався додому по вулиці П. Скунця у м. Ужгород. По дорозі його зупинив Бабидорич Руслан Федорович - інспектор поліції Управління патрульної поліції м. Ужгород. Після перевірки документів на транспортний засіб, інспектором Бабидоричем Русланом Федоровичем було винесено постанову серії ЕАТ №7661692 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п.9. Правил дорожнього руху - використання приладів (зовнішніх освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів. Вважає, що дана постанова винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства України та в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так, постанова серії ЕАТ №7661692 від 04.09.2023 року є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи. VOLKSWAGEN JETTA, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 з ідентифікаційним номером транспортного засобу НОМЕР_2 пройшов державну сертифікацію. Окрім цього, ОСОБА_1 не було надано ніяких фото-, відео-доказів, а одразу складена постанова за ч.2 ст.122 КУпАП, з якою цілком і повністю не згоден. Працівник правоохоронних органів зобов`язаний підтвердити факт правопорушення належними доказами, чого зроблено не було. На підставі наведеного, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №7661692 від 04.09.2023, якою було визнано позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2023 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2023, постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи відкладався 26.10.2023, 15.11.2023, 07.12.2023, 19.12.2023, 18.01.2024 за заявою сторін, для надання можливості подання доказів.

13.11.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що 04.09.2023 о 00 год. 24 хв. екіпаж патрульної поліції під час несення служби помітив автомобіль марки Volkswagen моделі Jetta з номерним знаком НОМЕР_3 , який порушив ПДР України, а саме: водій, керуючи тарнспортним засобом, під час руху транспортного засобу використовував червоні покажчики повороту, які не відповідають вимогам п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, чим порушив р. 9 ПДР, відповідно чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також це підтверджується позивачем у заяві та його підписом у постанові. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Інспектор, провівши розгляд справи відповідно до норм чинного законодавства, виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн. відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис було запропоновано отримати її копію. Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу не додано до матеріалів справи. Інші сертифікати відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу номер зазначають, що колісний транспортний засіб може бути зареєстровано і/або допущено до участі у дорожньому русі без виконання подальших процедур затвердження. Сертифікат не містить в собі, що в транспортному засобі встановлено саме червоні покажчики повороту. Окрім цього, вказує, що технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника (н. 5.1 ДСТУ 3649:2010). Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1: покажчик повороту передній, бічний, задній - колір автожовтий (п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010). З 01.01.2016 в Україні оцінка відповідності колісних транспортних здійснюється відповідно Порядку затвердження конструкції транспортних засобів. їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 N 521, зареєстрованим в Міністерством юстиції України від 14.09.2012 N1586/21898, який запроваджує в Україні процедури допуску КТЗ до експлуатації, адаптовані до законодавства ЄС і передбачені міжнародними договорами, ратифікованими Верховною Радою України, зокрема Конвенцією про дорожній рух 1968 року та Женевською угодою 1958 року з доданими до неї аналогічними директивам ЄС. Україна підписала Женевську Конвенцію, додатком до якої є, зокрема, Правила ЄЕК ООН N 48-02, які допускають використання задніх покажчиків повороту червоного кольору. Однак, вважає необґрунтованими вказані посилання позивача, адже Конвенція передбачає можливість використання задніх покажчиків повороту червоного кольору виключно у разі імплементації відповідних норм до законодавства держави реєстрації автомобіля. Разом з цим, законодавство України не допускає використання задніх покажчиків повороту червоного кольору, відтак дані положення Конвенції в даному випадку не можуть застосовуватись. Кожен автомобіль, кожен причіп та кожен склад транспортних засобів, що перебувають у міжнародному русі, повинні задовольняти положення додатка 5 до цієї Конвенції. Крім того, вони повинні бути у справному стані (п. 1 ст. 39 ч. 1 Конвенції про дорожній рух). «Ліхтар покажчика повороту» означає ліхтар, призначений для сигналізації іншим учасникам дорожнього руху, що водій має намір змінити напрямок рухи вправо чи вліво (п. 19 гл. II д. 5 ч. 1 Конвенції про дорожній рух). Кожен автомобіль, за винятком велосипедів з підвісним двигуном, та кожен причіп повинні мати нерухомі ліхтарі покажчиків повороту з миготливими вогнями автожовтого світла, розташовані попарно на транспортному засобі та видимі в денний та нічний час для учасників дорожнього руху, які враховують рух цього транспортного засобу (п. 39 гл. 2 д. 5 ч. 1 Конвенції про дорожній рух). Згідно Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, а саме пункту 61 глави IV «Відхилення від правил», «Договірні сторони можуть навіть допускати відступи від положень цього додатка щодо транспортних засобів, що ними реєструються, які можуть перебувати в міжнародному русі: дозволяючи червоний колір для зазначених у пункті 39 цього додатка світлових покажчиків повороту, що встановлюються позаду транспортного засобу». Отже, вказана норма не носить зобов`язуючий характер, а є такою, що дозволяє країні-учасниці, на свій розсуд, приймати рішення щодо нормативного визначення у своєму законодавстві питання щодо кольору вогнів і світлових пристроїв відносно автомобілів, що вона реєструє. На підставі наведеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

07.12.2023 позивач до суду надіслав письмові пояснення, згідно з яких вказує, що представником відповідача пропущено строк для подання відзиву. ІЦодо Правил ЄЕК ОНН №48-02:2001 та Віденської конвенції було посилання на пункт 5.10 (Правила ЄЕК ОНН №48-02:2001, 1DT) де регламентовано кольори вогнів автомобіля. В пункті 5.10 вказано, що ніякий червоний колір, який може ввести в оману інших учасників руху не повинен світити в напрямку вперед вогнем. І ніякий білий колір, який може ввести в оману інших учасників руху, не повинен світити в напрямку назад вогнем. Виходячи з даного пункту можна зробити висновок, що сигнали поворотів, можуть бути червоного кольору і це не є забороненим. Така ж позиція висвітлена у Віденській конвенції 'Про дорожній рух, а саме в п. 15 ст.32. Щодо кольору яким чином було визначено колір світлових покажчиків повороту на ТЗ Volkswagen Jetta НОМЕР_1 з огляду на те, що ніякої експертизи щодо встановлення кольору не було проведено, а особисті переконання не є належним та допустимим доказом для суду. Стосовно сертифікату відповідності транспортного засобу звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Jetta НОМЕР_1 пройшов процедуру державної реєстрації транспортного засобу, яка полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - номер документу НОМЕР_4 , що свідчить про відповідність даного транспортного засобу діючим нормам та стандартам. Жодних доказів переобладнання даного транспортного засобу після державної реєстрації в матеріалах справи суду не було надано. Окрім цього, працівниками правоохоронних органів в постанові не вказано технічний засіб, яким фіксувалося правопорушення, а отже такий є недопустимим доказом.

11.12.2023 представником відповідача до суду подано додаткові письмові пояснення, згідно з яких вказує, що ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.10.2023. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Тобто, відповідач мав право подати відзив до 01.11.2023 включно. В свою чергу відзив з додатками було подано до суду 30.10.2023 року шляхом передачі до відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку в м. Ужгороді. Враховуючи вищевикладене відзив з додатками було подано в надані КАСУ строки, що підтверджується реєстрацією відзиву № 31073 від 26.10.2023 та Реєстром 150 від 30.10.2023. Процедура огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння та доводи позивача з цього питання не відносяться до даної справи. Технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника (п. 5.1 ДСТУ 3649:2010). Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1: покажчик повороту передній, бічний, задній - колір Автожовтий (п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010). З 01.01.2016 в Україні оцінка відповідності колісних транспортних здійснюється відповідно Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 N 521, зареєстрованим в Міністерством юстиції України від 14.09.2012 N 1586/21898, який запроваджує в Україні процедури допуску КТЗ до експлуатації, адаптовані до законодавства ЄС і передбачені міжнародними договорами, ратифікованими Верховною Радою України, зокрема Конвенцією про дорожній рух 1968 року та Женевською угодою 1958 року з доданими до неї аналогічними директивам ЄС. Україна підписала Женевську Конвенцію, додатком до якої є, зокрема, Правила ЄЕК ООН N 48-02, які допускають використання задніх покажчиків повороту червоного кольору. Разом з цим, законодавство України не допускає використання задніх покажчиків повороту червоного кольору, відтак дані положення Конвенції в даному випадку не можуть застосовуватись. Кожен автомобіль, кожен причіп та кожен склад транспортних засобів, що перебувають у міжнародному русі, повинні задовольняти положення додатка 5 до цієї Конвенції. Крім того, вони повинні бути у справному стані (п. 1 ст. 39 ч. 1 Конвенції про дорожній рух). «Ліхтар покажчика повороту» означає ліхтар, призначений для сигналізації іншим учасникам дорожнього руху, що водій має намір змінити напрямок рухи вправо чи вліво (п. 19 гл. ІІ д. 5 ч. 1 Конвенції про дорожній рух). Кожен автомобіль, за винятком велосипедів з підвісним двигуном, та кожен причіп повинні мати нерухомі ліхтарі покажчиків повороту з миготливими вогнями автожовтого світла, розташовані попарно на транспортному засобі та видимі в денний та нічний час для учасників дорожнього руху, які враховують рух цього транспортного засобу (п. 39 гл. 2 д. 5 ч. 1 Конвенції про дорожній рух). Згідно Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, а саме пункту 61 глави ІV «Відхилення від правил», «Договірні сторони можуть навіть допускати відступи від положень цього додатка щодо транспортних засобів, що ними реєструються, які можуть перебувати в міжнародному русі: дозволяючи червоний колір для зазначених у пункті 39 цього додатка світлових покажчиків повороту, що встановлюються позаду транспортного засобу». Отже, вказана норма не носить зобов`язуючий характер, а є такою, що дозволяє країні-учасниці, на свій розсуд, приймати рішення щодо нормативного визначення у своєму законодавстві питання щодо кольору вогнів і світлових пристроїв відносно автомобілів, що вона реєструє. Позивачем не надано до суду ніяких документів, в тому числі Сертифіката відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, які підтверджують правомірність застосування світлових показчиків повороту червоного кольору. В законі не передбачено проведення додаткової експертизи з метою встановлення кольору світлового показчику повороту. Візуально видно, що на даному автомобілі встановлено світлові показчики повороту червоного кольору. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням (ст. 252 КУпАП). Інші доводи позивача були спростовані у наданому відзиві з додатками. 04.09.2023 о 00 год. 24 хв. екіпаж патрульної поліції під час несення служби помітив автомобіль марки Volkswagen моделі Jetta з номерним знаком НОМЕР_3 , який порушив ПДР України, а саме: водій керуючи ТЗ під час руху транспортного засобу використовував червоні покажчики повороту, які не відповідають вимогам п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, чим порушив р. 9 ПДР, відповідно чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний автомобіль було зупинено. Водієм зазначеного автомобіля виявився позивач. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також це підтверджується позивачем у заяві та його підписом у постанові. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Інспектор, провівши розгляд справи відповідно до норм чинного законодавства, виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн. відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію. Позивач зазначив рішення по справам, де були «закриті провадження», проте вони не можуть впливати на дане рішення.

Клопотанням від 05.01.2024 представник відповідача просив долучити докази - дані про реєстрацію транспортного засобу, лист ТСЦ МВС №2141 від 23.12.2023, лист ТОВ "Центр авто" від 03.01.2024.

У своїх поясненнях від 02.02.2024 позивач вказує, що на підставі поданого відповідачем доказу за відсутності факту переобладнання транспортного засобу після державної реєстрації, лист ТОВ "Центр авто" підтверджує позовні вимоги позивача.

Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, згідно з якою просить здійснювати розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

У зв`язку з неявкою сторін суд розглядає справу на наявними матеріалами.

У зв`язку із розглядом справи без участі сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕАТ №7661692 від 04.09.2023 року о 00 год. 24 хв. водій керуючи транспортним засобом (Volkswagen моделі Jetta з номерним знаком НОМЕР_3 ) використовував задні покажчики повороту (червоного кольору), які не відповідають вимогам п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, чим порушив р. 9 ПДР - використання приладів (зовнішніх освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, відповідно чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся із даним позовом в суд.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

В пункті 1.3. Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно п.1.9.ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «а» пункту 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Підпунктом «а» пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху передбачена заборона експлуатації транспортних засобів у разі, якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до п. 6.1.5 Національного Стандарту України ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби (КТЗ). Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання", передбачені вимоги до кольору покажчиків поворотів, а саме і передні і задні повинні мати жовтий колір. При цьому, положеннями п.7.1.1. ДСТУ 3649:2010 передбачено, що відповідність вимогам, зокрема п. 6.1.5 перевіряють візуально.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, пункт 10, перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстру виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року № 738 "Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин на обладнання" сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України на кожний транспортний засіб, тип якого відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу; уповноваженими органами або визначеними Міністерством інфраструктури України органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, на кожний новий транспортний засіб, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу, а також на той, що був у користуванні.

Пунктом 1.2. наказу Мінінфраструктури від 17.08.2012 №521 "Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання" передбачено, що на кожен колісний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності. Відповідно до п. 1.10 зазначеного Порядку сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження - документ, яким уповноважений орган чи орган із сертифікації підтверджує, що окремо взятий КТЗ чи партія обладнання, які не мають сертифікату типу, відповідають вимогам цього Порядку.

Відповідно до п.1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 №607, цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу). Пунктом 3 Порядку передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку. Згідно з п. 5 Порядку, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання. Пунктом 6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до п.7 Порядку, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Конвенцією про дорожній рух 1968 року та Женевською Конвенцією 1958 року, Правила ЄЕК ООН N 48-02, які не допускають використання задніх покажчиків повороту червоного кольору без імплементації відповідних норм до законодавства держави реєстрації автомобіля. Разом з цим, законодавство України не допускає використання задніх покажчиків повороту червоного кольору, відтак дані положення Конвенції в даному випадку не можуть застосовуватись.

Пунктом 1.2 зазначеного вище Порядку визначено, що індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ, що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні. В п. 1.10 Порядку, містися визначення, що індивідуальне затвердження - сукупність процедур, за допомогою яких уповноважений орган чи орган із сертифікації підтверджує, що конкретний окремо взятий КТЗ, партія обладнання відповідають усім вимогам та технічним приписам, визначеним цим Порядком.

Так, згідно з даними НАІС із заяви на реєстрацію транспортного засобу для фізичної особи, перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу VOLKSWAGEN JETTА, 2016 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , пройшов першу реєстрацію 17.12.2020. Факт первинної реєстрації транспортного засобу свідчить, що станом на 17.12.2020 року вказаний автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації. Саме сертифікація транспорту підтверджує, що стан автомобіля відповідає загальноєвропейським вимогам і він може експлуатуватися на території України та є підставою для проведення компетентним органом реєстрації транспортного засобу. Вказане підтверджується також листом ТОВ "Центр авто" від 03.01.2024 №2024.01.03/2 про те, що ТОВ "Центр авто" було видано та зареєстровано сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 15.12.2022 №UA.008.9033743-22 на транспортний засіб VW Jetta, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який на момент проходження сертифікації відповідав п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010. До матеріалів позовної заяви не додано сертифікату про відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу, на який посилається позивач в позовній заяві, однак надано відомості із заяви на реєстрацію транспортного засобу, вказаний лист ТОВ "Центр авто" про наявність такого сертифікату, також доказів переобладнання транспортного засобу після державної реєстрації суду не надано.

Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, враховуючи факт проходження сертифікації транспортним засобом та відповідність такого на момент сертифікації вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, відсутність доказів переобладнання транспортного засобу у подальшому, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги в частині відсутності порушень вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки дії особи є добросовісними та спрямованими на дотримання норм чинного законодавства. При відсутності змін у нормативному регулюванні відносин та втручання у конструкцію транспортного засобу, дії державних органів щодо притягнення особи до відповідальності за виявлені в подальшому невідповідності не можуть бути правомірними.

Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. ст. 276, 280, 283 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП.

Представником відповідача до матеріалів справи разом з відзивом на позов долучено відеозапис з місця події, який був досліджений судом. Відповідно до відеозапису, доданого до відзиву з нагрудної бодікамери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом використовував червоні покажчики повороту, що ним і не заперечується. Окрім цього, позивачу інспектором поліції було повідомлено про розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснено права, про що свідчить підпис у постанові про накладення адміністративного стягнення, вручено копію постанови.

Зазначений відеозапис та наведені підстави оскарження, повністю спростовує доводи позивача в цій частині, викладені у позові.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 по справі № 735/1246/15-а висловив правову позицію, що посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд доходить переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову серії ЕАТ №7661692 від 04.09.2023 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 245, 286 КАС України, ст. ст. 152, 219, 251, 280, 283, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №7661692 від 04.09.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, за ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: 03048, вул. Ф.Ернста, 3, м. Київ.

Дата складання повного тексту рішення 02.02.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда