Справа № 320/20434/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року № 320/20434/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв», третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне управління справами, про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Київське міське відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі також позивач) із позовом до державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені в розмірі 31 917 965, 98 грн.

Ухвалою суду від 22 червня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне управління справами.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до змісту Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій вбачається, що відповідачем не виконано норматив за звітний 2022 рік щодо чисельності робочих місць для осіб яким встановлена інвалідність, який складає менше 4 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників роботодавця, чим порушено норми частини 1 статті 19 закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року № 875 (далі - Закон № 875).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав, проте зазначив про неможливість від нього відмовитись.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує на відсутності обставин порушення ним вимог законодавства щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 09 жовтня 2023 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2023 року Київським міським відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, за допомогою веб-порталу електронних послуг ПФУ, до електронного кабінету роботодавця відповідача направлено Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (далі розрахунок сум АГС).

Згідно змісту Розрахунку сум АГС вбачається, що відповідачем не виконаний норматив за звітний 2022 рік щодо чисельності робочих місць для осіб яким встановлена інвалідність, та складає менше 4 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників роботодавця, чим порушено норми ч. 1 статті 19 Закону № 875: загальна чисельність працівників - 1626 осіб, з яких: працівників - осіб з інвалідність - 32, що на 33 осіб менше встановленого відповідного нормативу, який дорівнює 65.

Позивачем в автоматичному режимі нараховано та направлено відповідачу Розрахунок сум АГС в розмірі 30 690 351,98 грн.

Оскільки відповідачем не виконані вимоги статей 19 та 20 Закону № 875-ХІІ, в частині самостійного розрахунку та оплати до 15 квітня 2023 року суми АГС в розмірі 30 690 351, 89 грн, йому нарахована пеня в період з 18 квітня 2023 року по 06 червня 2023 року за 50 календарних дні в розмірі 1 227 614, 00 грн.

Отже, загальний розмір, який, згідно позиції позивача, підлягає стягненню з урахуванням адміністративно-господарських санкцій та пені складає 31 917 965, 98 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що загальна чисельність працівників відповідача складає 1626 осіб, з яких: працівників - осіб з інвалідністю - 32, що на 33 особи менше встановленого відповідного нормативу, який дорівнює - 65 осіб.

Водночас згідно з штатним розписом, погодженим Керівником Державного управління справами 03 лютого 2022 року, та копія якого долучена до матеріалів справи - штат відповідача у 2022 році складав 511,00 штатних одиниць.

Частиною 1 статті 19 Закону № 875 визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Відповідно до Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28 вересня 2005 року № 286, визначається середньооблікова кількість штатних працівників. Згідно з пункту 3.2. вказаної Інструкції середньооблікова кількість штатних працівників розраховується на підставі щоденних даних про облікову кількість штатних працівників, які повинні уточнюватись відповідно до наказів про прийом, переведення працівника на іншу роботу та припинення трудового договору.

Враховуючи вищевикладене, а також Звіт із праці - №1 - ПВ (місячна), копія якого наявна у матеріалах справи, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача у 2022 році складала - 443 особи.

Таким чином, 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників Відповідача за 2022 рік складає 443 * 4% = 18 осіб.

Загалом протягом всього 2022 року осіб з інвалідністю у відповідача було працевлаштовано 31 особу, що підтверджується Довідкою про працюючих осіб з інвалідністю з відділу кадрів.

Згідно проведеного розрахунку, середньооблікова кількість штатних працівників відповідача, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, складає за 2022 рік 24 особи, що підтверджується Інформаційною довідкою щодо розрахунку середньооблікової чисельності осіб, яким встановлено інвалідність за 2022 рік.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем повністю виконані вимоги Закону №875 та дотримано норматив за звітний 2022 рік щодо чисельності робочих місць для осіб, яким встановлена інвалідність.

У даному контексті суд враховує те, що під час розгляду справи у судовому засіданні представником позивача фактично було визнано помилковість доводів поданої ним позовної заяви з огляду на те, що санкції до відповідача були нараховані в автоматичному режимі без врахування наведених вище обставин. Також представником позивача зазначено про визнання ним відзиву відповідача та підтримку позиції останнього.

Частиною 1 статті 238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у частині 1 статті 239 Господарського кодексу України, зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 875 передбачено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, якими не забезпечено середньооблікову чисельність працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Таким чином, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення. Отже, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним?правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

З огляду на те, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача склала у 2022 році 443 особи, з них - середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю - 24, а це в свою чергу більше 5 %, вбачається, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом № 875 передбачено застосування адміністративно- господарських санкцій.

Таким чином, відповідачем не було скоєно господарського правопорушення, а тому до нього не можуть застосовуватися адміністративно-господарські санкції, у зв`язку з чим суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 104; ) до державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» (01054, місто Київ, вулиця Гончара, будинок 84; ), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне управління справами (01220, місто Київ, вулиця Банкова, будинок 11; ), про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.