Справа № 120/13124/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 лютого 2024 р. Справа № 120/13124/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тульчинської військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Тульчинської військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано прийняттям Тульчинською військово-лікарською комісією протиправної постанови про придатність до військової служби, оформленої довідкою. Зокрема, вказує на те, що ВЛК не було взято до уваги усіх відповідних медичних документів, що свідчать про його непридатність до військової служби.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

З огляду на посилання відповідачки на відсутність оригіналів документів проходження військово-лікарської комісії, судом ухвалою від 11.01.2023 року у Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки витребувано матеріали військово-лікарської комісії ОСОБА_3 .

На виконання вимог ухвали Тульчинською районною ТЦК та СП було надано перелік усіх документів.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив наступне.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" ОСОБА_2 було призвано по мобілізації на військову службу.

11.04.2023 року ОСОБА_2 прибув до Тульчинської центральної лікарні для проходження ВЛК.

Так, за результатами вказаного огляду видано довідку від 12.04.2023 року № 36/1099, відповідно до якої ОСОБА_2 , визнано придатним до військової служби.

Вважаючи проведення огляду таким, що здійснено неналежним чином та результати якого не відповідають дійсності, позивачка звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вказаними висновком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 12 ст. 12 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України.

У ст. 70 Закону № 2801-ХІІ передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Пунктом 1.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Положення № 402 основними завданнями військово-лікарської експертизи, зокрема, є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.

У пунктах 1.1, 1.2 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Як передбачено пунктом 1.4. медичний огляд, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення осіб, проводиться в порядку, визначеному таблицею, зокрема у пункті 10 якої встановлено, що медичний огляд військовозобов`язаних, які призиваються призиваються та проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ВЛК ТЦК та СП, гарнізонні (госпітальні) ВЛК.

У пунктах 2.1, 2.2 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Пунктом 2.5.2. розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, окуліста, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з середньою медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема ВЛК ТЦК та СП.

ВЛК ТЦК та СП створюється у районному (міському) ТЦК та СП (п. 2.8.1. розділу ІІ Положення № 402).

На ВЛК районного (міського) військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 1.2 розділу І цього Положення.

Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Глава 3 Розділу ІІ Положення № 402 визначає порядок і умови медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 3.3 цього розділу визначено, що військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повторно оглядаються ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після додаткового обстеження. Направляє на обстеження лікар - член ВЛК районного, міського ТЦК та СП, про що вносить відповідний запис у реєстр ЕСОЗ. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II додатку 1 до цього Положення, а тих, які мають офіцерські звання,- за графою III додатку 1 до цього Положення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

Принагідно, суд наголошує, що Положення № 420 у редакції від 16.04.2021 року, що була чинна на момент прийняття рішення, не зазначала змін у цій частині.

Відповідно до матеріалів справи, позивачка вказує на протиправність прийнятої постанови ВЛК у зв`язку з тим, що Тульчинською ВЛК проігноровано наявні проблеми з зором ОСОБА_2 .

Натомість, у матеріалах справи містяться відомості про те, що ОСОБА_2 було оглянуто лікарем офтальмогом, що відображено у висновку (а.с. 19).

Суд відхиляє доводи позивачки щодо того, що згідно цього висновку він має бути визнаний непридатним до військової служби.

Так, суд зазначає, що ступні придатності ОСОБА_2 лікарем офтальмологом визначено на підставі статей 31Б, 26Б графи II Розкладу хвороб.

Відповідно до таблиці Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві Порядку № 420 на підставі розкладу хвороб, передбачених пуктом "б" цих статей, непридатність до військової служби або обмежену придатність визначається індивідуально.

Так, відповідно до висновку лікаря офтальмолога від 18.04.2023 року ОСОБА_4 визнано обмежено придатним до військової служби. Окрім того у вказаному висновку визначено конкретний вид військової служби до якої непридатний позивач.

Вказані висновки також підтверджуються у наявній картці обстеження та медичного огляду.

Суд зазначає, що на підставі результатів проведення огляду було військово-лікарською комісією було прийнято рішення, оформленою довідкою № 56/1099 від 12.04.2023 року.

Разом з тим, суд вказує на те, що довідка, що міститься у матеріалах позовної заяви відрізняється від довідки, що була витребувана судом у Тульчинського районного ТЦК та СП для повного з`ясування обставин справи.

Докази які стосуються процесуальних відносин (докази про те, що інший доказ у справі є недостовірний або одержаний за обставин, які роблять його недопустимим) не охоплюються належністю.

Частиною 3 статті 73 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Тягар доведення належності того чи іншого доказу несе учасник, який подає суду відповідний доказ чи просить суд його витребувати.

Поряд з цим, з огляду на приписи процесуального закону в адміністративних справах, при дотримані принципу змагальності, суд використовуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (закріплений у статті 9 КАСУ), вживає визначені законом заходи, необхідні для такого, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Питання про належність доказу може бути вирішено без дослідження самого доказу з огляду на вирішення питання про те чи стосуються певні фактичні дані обставин, які становлять предмет доказування.

Суд зазначає, що висновок щодо належності/неналежності доказу ґрунтується на оцінці тверджень учасника справи про обставини, які, на їх думку, може підтвердити доказ, що подається або витребовується.

Стаття 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що допустимість стосується виключно процесуальної форми доказів, тобто засобів доказування і така має два аспекти.

Допустимість доказу залежить від того, чи було дотримано встановленого законом порядку його одержання. Порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, позивачка вказує на те, що довідку ВЛК не було надано ОСОБА_2 , чим порушено його право на правовий захист. Натомість копію вказаної довідки долучено до матеріалів справи.

Суд зазначає, що довідка, надана Тульчинським районним ТЦК та СП отримана із дотриманням вимог закону щодо порядку формування засобів доказування як процесуальної форми судових доказів.

Окрім того, вказана довідка містить мокру печатку суб`єкта владних повноважень та завірена начальником ОСОБА_5 .

Відтак, суд бере до уваги довідку, надану Тульчинським районним ТЦК та СП, з огляду на її належність та допустимість.

Відповідно до цієї довідки позивача визнано обмежено дієздатним на підставі статті 31б, 26б графи II Розкладу хвороб, що відповідає обставинам справи.

Принагідно суд зазначає, що перевіряє законність висновку ВЛК щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, зокрема на підставі Положення № 402.

Відтак, судом не встановлено допущення відповідачем процедурних порушень або невідповідності прийнятого рішення нормам законодавства.

Принагідно суд зазначає, що у випадку наявності сумніву щодо правильності висновків ВЛК позивач мав право звернутись до вищестоящої лікарської комісії.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_2 (с. Калинка, Тульчинський р-н, Вінницька обл., РНОКПП НОМЕР_2 ) до Тульчинської військово-лікарської комісії (вул. Леонтовича, 127, м. Тульчин, Вінницька обл., ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович