Справа № 120/15906/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 лютого 2024 р. Справа № 120/15906/23

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

16.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у якому просить:

???- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 03.08.2023 року № 59 в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи з 20.07.1983 року по 20.02.1996 року, що дає право на пільгове призначення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи з 20.07.1983 року по 20.02.1996 року до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та призначити з 26.07.2023 року пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 26.07.2023 року вона звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

03.08.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 59 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 23.10.2023 даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено 5-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У зазначений строк позивач вимоги вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконала та подала уточнену позовну заяву, у якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.08.2023 року № 59 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи з 20.07.1983 року по 20.02.1996 року до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та призначити і виплачувати з 26.07.2023 року пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 06.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.12.2023 року представник позивача подала до суду клопотання, до якого долучила письмові підтвердження свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які працювали з позивачкою у період з 20.05.1983 року по 04.02.1986 року.

17.01.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.08.2023 року № 59 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно наданих документів до пільгового стажу не зарахований період роботи з 20.07.1983 року по 20.02.1996 року згідно довідки від 16.04.2015 №1/385, оскільки Вінницька друкарня ліквідована та її архів і первинні документи передані на баланс Вінницького професійного училища ДДСО при МВС України, відомості про ліквідацію вказаного підприємства відсутні.

Також, страховий стаж ОСОБА_1 склав 19 років 6 місяців 26 днів (при необхідних 25 років). Стаж, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2 відсутній.

Таким чином, на думку відповідача 2, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято законне та обґрунтоване рішення від 03.08.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

З огляду на викладене, представник відповідача1 вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Тому суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

26.07.2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

03.08.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області прийнято рішення № 59 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зокрема, у рішенні вказано, що страховий стаж особи - 19 років 06 місяців 26 днів, стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - 0 років 0 місяців 0 днів.

Також відповідно наданих документів до пільгового стажу не зарахований період роботи з 20.07.1983 року по 20.02.1996 року згідно довідки від 16.04.2015 № 1/385, оскільки Вінницька друкарня ліквідована і її архів та первинні документи передані на баланс Вінницького професійного училища ДДСО при МВС України, відомості про ліквідацію вказаного підприємства відсутні.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( далі-Закон №1058) визначено, що у солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевказаної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, зокрема й уточнюючих довідок.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В уточнюючій у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, при цьому, надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 242/2536/16-а, від 12.09.2022 по справі №569/16691/16-а, від 01.01.2022 по справі № 620/1178/19 та інших.

З метою забезпечення соціального захисту працівників зайнятих на роботах за Списками № 1 та № 2 наказом Мінпраці від 18.11.2005 року № 383 затверджено "Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).

При цьому, пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати, з поміж інших документів, трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

При цьому, суд зазначає, що періоди роботи позивача, які, як вона зазначає, не зараховано до стажу роботи, що дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах, діяв:

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, згідно Списків затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (який діяв до 16 січня 2003 року), до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах включено позицію 2270000а-14792 Розділ ХХV Поліграфічне і кінокопіювальне виробництва та віднесена посада складачі вручну.

Так, суд зазначає, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23.05.1983 року позивач з:

20.05.1983 року прийнята на роботу учнем складача ручним способом на "Типография ХОЗО УВД Винницкого облисполкома" (мовою оригіналу);

20.07.1983 року присвоєна кваліфікація складача другого розряду;

01.02.1985 року присвоєна кваліфікація складача третього розряду;

01.08.1991 року присвоєна кваліфікація складача вручну четвертого розряду;

01.06.1993 року присвоєна кваліфікація складача вручну п`ятого розряду;

20.02.1996 року звільнена з друкарні УВС Вінницької облдержадміністрації.

При цьому суд зазначає, що у рішенні відповідача2 відсутні будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаних періодів з 20.05.1983 року по 20.02.1996 року, зазначених у трудовій книжці, помилок у їх оформленні, а лише вказано, що відсутні відомості про ліквідацію вказаного підприємства.

При оцінці підстав прийняття спірного рішення суд зазначає таке.

У довідці УМВС України у Вінницькій області від 05.01.2015 року № 2/Д-549 вказано, що у період з 20.05.1983 року до 20.02.1996 року ОСОБА_1 працювала учнем складача ручним способом друкарні УМВС України у Вінницькій області, присвоєні кваліфікації складача ручним способом 2-го, 3-го, 4-го та 5-го розрядів.

В період роботи ОСОБА_1 «Типография ХОЗО УВД Винницкого облисполкома», під час реорганізації Міністерства внутрішніх справ УРСР і підлеглих йому підрозділів, була реорганізована в друкарню УВС Вінницької облдержадміністрації, а в подальшому - в друкарню УМВС України у Вінницькій області.

Відповідно до довідки УМВС України у Вінницькій області від 16.04.2015 року № 1/385 ОСОБА_1 працювала повний робочий день на друкарні УМВС України у Вінницькій області і за період з 20.05.1983 року до 20.02.1996 року виконувала набір та правка текстів за професією, посадою, учень, складач ручним способом, що передбачена Списком №2 розділ ХХVIІ підрозділ п.а код КП підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року. Підстава для видачі трудова книжка серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки УМВС України у Вінницькій області від 18.07.2023 року друкарня УМВС України у Вінницькій області як відособлений структурний підрозділ УМВС ліквідована у вересні 2004 року та на підставі наказу УМВС України у Вінницькій області від 18.10.2004 року № 696, а також відповідно до наказу МВС України від 11.05.2005 № 323 "Про передачу державного майна у Вінницькій області", цілісно-майновий комплекс друкарні разом з архівом та всією первинною документацією передано на баланс Вінницького вищого професійного училища Департаменту Державної служби охорони при МВС України.

Відповідно до листа Державного архіву Вінницької області від 18.10.2023 року документи друкарні УМВС у Вінницької області до Державного архіву Вінницької області на зберігання не надходили, у зв?язку з чим неможливо надати довідку про трудовий стаж та заробітну плату у вищевказаній друкарні за 1983-1996 роки. Запропоновано звернутися до відомчого архіву Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Так, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 170 від 19.07.2013 року, яка видана ОСОБА_1 , заступником голови ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області, містить відомості про нарахування заробітної плати позивачу за період з травня 1983 року по лютий 1996 року, на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок), а також зазначено, що довідка видана на підставі особових карток.

Також позивач надала суду покази двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони дійсно працювали з ОСОБА_1 у період з 20.05.1983 року до 20.02.1996 року та відомості з газети "Феміда" № 6 від 1-10 травня 1991 року, на сторінці 4 якої міститься стаття: «Наша Друкарня», в якій опис працівників даної друкарні із зазначенням прізвищ, станом на час видання газети та міститься фото самої позивачки.

Відповідно до п. 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Зі змісту наданих позивачем пояснень та наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач дійсно у період з 20.05.1983 року до 20.02.1996 року працювала складачем ручним способом у друкарні УМВС України у Вінницькій області.

За вказаних вище обставин, суд доходить висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.08.2023 року № 59 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи з 20.07.1983 року по 20.02.1996 року до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити їй виплачувати з 26.07.2023 року пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 2 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає таке.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Окрім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 р. у справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 26.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення .

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.08.2023 року № 59 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 20.07.1983 року по 20.02.1996 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.07.2023 року і прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 715,73 грн. (сімсот п`ятнадцять гривень сімдесят три копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, )

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович