Справа № 440/4464/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 лютого 2024 р.Справа № 440/4464/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 по справі № 440/4464/23

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 по справі № 440/4464/23 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

16.12.2023 на зазначене судове рішення відповідачем подана апеляційна скарга через систему «Електронний суд».

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху; надано апелянту строк 10 днів з часу отримання цієї ухвали, для усунення її недоліків, а саме надання до суду документу про сплату судового збору.

31.01.2024 апелянтом надано до суду клопотання про відстрочення від сплати судового збору до дня безпосереднього прийняття рішення.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає про не можливість сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів з суспільно-політичною ситуацією в Україні, призначених на цю мету. Між тим, військова частина є бюджетною установою, яке утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору. З метою сплати судового збору військовою частиною НОМЕР_1 направлено відповідні заявки на фінансування по даному напрямку. Однак станом на день направлення даного клопотання не надійшло підтвердження надання кошторисних призначень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України.

Отже, незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору. Зазначена позиція також відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 (заява № 70297/01).

Відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень п. 6 ч. 5 ст. 44, п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, враховуючи приписи Закону України "Про судовий збір", який не передбачає пільг військовій частині щодо сплати судового збору, а також враховуючи відсутність доказів, які б обґрунтовували не можливість сплати відповідачем судового збору, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про відстрочення від сплати судового збору, оскільки обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору, а скаржником не надано доказів на підтвердження неможливості його сплати.

При цьому, суд зауважує, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для несплати судового збору для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу бюджетної установи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 14.09.2022 у справі № 560/12697/21.

Враховуючи вищевикладене, клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Законодавством регламентовано право суду продовжити встановлений ним процесуальний строк.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки заявник клопотання має намір усунути недоліки апеляційної скарги, вживає відповідні заходи, але у строк, встановлений судом, недоліки апеляційної скарги не усунуто, з метою забезпечення його права на апеляційне оскарження, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, строк, встановлений законом на усунення недоліків апеляційної скарги становить не більше десяти днів, а отже суд, продовжуючи строк на усунення недоліків апеляційної скарги, враховує наведені положення процесуального законодавства у зв`язку з чим продовжує строк на усунення недоліків поданої апеляційної скарги на десять днів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 121, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.