Справа № 7608/10/1570
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 7608/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Ботвінцеві Г.А.

За участю сторін:

Позивача: ОСОБА_1

Представника позивача: Веселова А.В.

Представника відповідача ГУ МВС: Фомічової О.Г.

Представника відповідача Овідіопольського РВ: не з`явився .

Третьої особи: Дзекіша Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області, Овідіопольського районного відділу Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконними наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Одеській області з позовними вимогами після уточнень:

- визнати незаконним та скасувати пункт другий наказу начальника Головного Управління МВС України в Одеській області № 992 від 22 жовтня 2009 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного Управління МВС України в Одеській області № 459 о/с від 29.10.2009 року в частині звільнення позивача в органів внутрішніх справ у відставку за дискредитацію;

- зобов`язати Головне Управління МВС України в Одеській області поновити позивача на посаді заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області;

- стягнути з Головного Управління МВС України в Одеській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 992 від 22 жовтня 2009 року нібито за порушення позивачем конституційних прав громадянина ОСОБА_3 , що виразилося у побоях і мордуваннях його під час перебування ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Овідопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, позивача було звільнено з органів внутрішніх справ. Наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області № 459 о/с від 29.10.2009 року на підставі наказу начальника Головного Управління МВС України в Одеській області № 992 від 22.10 2010 року він ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за дискредитацію. Дані накази є незаконними та такими, що підлягають скасуванню через те, що на порушення ст. 148 Кодексу законів про працю (КЗпП) України та ст. 16 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарне стягнення було застосоване до позивача після спливу граничного строку у шість місяців. Крім того в порушення ч. 4 ст. 149 КЗпП України з вини керівництва УМВС України в Одеській області позивач не був завчасно повідомлений про вищезазначені стягнення під розписку, як це вимагає законодавство. Це призвело до порушення його прав на своєчасне звернення до адміністративного суду за захистом свої прав. Також ОСОБА_1 в адміністративному позові просить поновити його на посаді заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Овідопольського РВ ГУМВС України в Одеській області та в органах внутрішніх справ.

У судовому засіданні позивач разом із своїм представником підтримали уточнені позовні вимоги, посилаючись на підставі, які викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову. Надала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ за грубе порушення Конституції України, ст.ст. 2,3 Закону України «Про міліцію», ст.ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, Етичного Кодексу працівника органів внутрішніх справ України, що виразилось у нанесенні побоїв та мордуванні громадянина ОСОБА_3 , а також завдання істотної шкоди інтересам служби, під час перебування його у посаді заступника начальника відділу начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області. Дані обставини за твердженням представника відповідача підтверджуються матеріалами службового розслідування.

Ухвалою суду від 27 вересня 2010 року до участі у справі у якості другого відповідача було залучено Овідіопольський районний відділ Головного управління МВС України в Одеській області.

Під час судового засідання 13.10.2010 року було задоволено клопотання представника відповідача, до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача було залучено майора міліції ОСОБА_2 .

Представник відповідача Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області та третя особа ОСОБА_2 приймали участь у розгляді справи, давали пояснення з приводу заявлених позовних вимог, проти задоволення адміністративного позову заперечували з підстав. вказаних представником ГУМВС України в Одеській області.

Судом під час розгляду справи по суті були встановлені наступні факти та обставини:

Відповідно до наказу начальника ГУ МВС України в Одеській області № 361 о/с від 27 серпня 2009 року підполковника міліції ОСОБА_1 (М-011283) було зараховано у розпорядження ГУ МВС України в області з 25 серпня 2009 року, увільнивши з посади заступника начальника міліції відділу начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ НУМВС України в області (а.с.101).

Згідно витягу з наказу начальника ГУМВС України в Одеській області № 404 о/с від 22 вересня 2009 року, підполковнику міліції ОСОБА_1 , який знаходився у розпорядженні ГУМВС України в області по посаді заступника начальника відділу начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУМВС було надано відпустку з 07.09.2009 року по 21.10.2009 року (а.с.103).

Згідно листка непрацездатності № 641268 та копії медичної карти № 5387 стаціонарного хворого, ОСОБА_1 з 30.09.2009 року по 11.10.2009 рік знаходився на стаціонарному лікуванні (а.с.45; 94-95).

Інспекцією з особового складу УКЗ ГУМВС України в Одеській області та 16-м відділом внутрішньої безпеки в Одеській області СВБ ГУБОЗ МВС України було проведене службове розслідування відносно посадових осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, які своїми вчинками дискредитували звання працівника міліції та органи внутрішніх справ України. За результатами розслідування був складений висновок від 22.10.2009 року, у якому зазначено - підполковника міліції ОСОБА_1 звільнити з органів внутрішніх справ за ст.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, за грубе порушення вимог Конституції України, ст.ст. 7,8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, ст.ст. 2,3,10 Закону України «Про міліцію», Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ України, що виразилось у порушенні конституційних прав громадян, побоях і мордуванні громадянина ОСОБА_3 та завданні істотної шкоди інтересам служби, під час знаходження на посаді заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.124-128).

Згідно наказу начальника Головного Управління МВС України в Одеській області №992 від 22.10.2009 року, підполковника міліції ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію), що виразилось у порушенні конституційних прав громадян, побоях і мордуванні ОСОБА_3 та завданні істотної шкоди інтересам служби, під час перебування його на посаді заступника начальника відділу начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області (а.с.40-41).

Згідно наказу начальника Головного Управління МВС України в Одеській області №459 о/с від 29.10.2009 року, підполковника міліції ОСОБА_1 , який знаходився у розпорядженні ГУМВС України в області 28 жовтня 2009 року, було звільнено у відставку з органів внутрішніх справ за п. 66 (за дискредитацію) (а.с.142-143).

Вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідачів та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 2 та 3 Закону України «Про міліцію»№ ВР-№565-Х-ІІ від 20.12.1990 року встановлені основні завдання та принципи діяльності міліції. У відповідності до статті 18 цього Закону, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

У преамбулі Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України №3460ІV від 22.02.2006 року (далі Статут) зазначено, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 1 Статуту службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Статтею 7 визначені обов`язки осіб рядового і начальницького складу. Згідно ст.16 Статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного м`ясця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження у кримінальної справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного м`ясця з дня закінчення службового розслідування, провадження у кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження правомірності наказів про звільнення позивача з органів внутрішніх справ, представник відповідача ГУМВС України в Одеській області посилалась на матеріали службового розслідування та відеозапис на якому, за її твердженням, зафіксовані протиправні дії позивача по відношенню до громадянина ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали службового розслідування в судовому засіданні, було встановлено, що підставою для його проведення слугував рапорт начальника ІОС УКЗ МВС України в Одеській області полковника міліції Трапезникова В.І. від 21.10.2009 року (а.с. 113). Згідно висновку службового розслідування від 22.10.2009 року, проведеного відносно посадових осіб Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області, о 18.30 год. 07.10.2008 року до кабінету дільничних інспекторів міліції сектора дільничних інспекторів міліції Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області був доставлений громадянин ОСОБА_3 . Під час допиту ОСОБА_4 підполковником міліції ОСОБА_1 , останній у присутності підлеглих навмисно три рази вдарив кулаком по мотошолому, який був одягнений на голову ОСОБА_4 , при цьому ображав останнього брутальною лайкою, принижував його честь та людську гідність. Фіксування побоїв здійснювалось іншим працівником міліції на вбудовану у мобільний телефон відеокамеру.

При дослідженні матеріалів службового розслідування, наданих до суду представником відповідача, судом встановлено, що вони не містять відомостей, які б свідчили про скоєння вищезазначених протиправних дій саме позивачем. Представником відповідача до суду були надані копії: пояснення ОСОБА_1 в ході службового розслідування (а.с. 115-116), книги осіб, доставлених до Овідіопольського райвідділу (а.с.117-118), службової інформації стосовно ОСОБА_3 (а.с. 119-123), з яких не можливо зробити висновок про причетність ОСОБА_1 до вчинення протиправних дій стосовно ОСОБА_3 .

Представник ГУ МВС України в Одеській області на підтвердження обставин, встановлених службовим розслідуванням, надала для огляду у судовому засіданні копію відеозапису, який з технічних підстав дослідити було не можливо. Інших доказів, які б свідчили про обґрунтованість висновків службового розслідування стосовно позивача, представником ГУ МВС до суду надано не було через відсутність таких у відповідача.

Заслуговує на увагу твердження представника позивача, який звертав увагу суду на той факт, що при проведенні службового розслідування не було встановлено походження даного відеозапису, а також технічного пристрою, за допомогою якого він був здійснений. Стосовно цього твердження представником відповідача не було надано належних обґрунтованих пояснень та заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 16 Статуту дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або провадження у кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено та проти цього не заперечував представник відповідача, що з дня настання вищезазначеної події - 07.10.2008 року (як це було встановлено в матеріалах службового розслідування) - до дня видання наказу про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ сплинув строк більше року.

Судом не приймається твердження представника відповідача стосовно того, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ не на підставі положень Дисциплінарного статуту, а лише на підставі ст.66 Положення про порядок проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, тобто без притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому строк давності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не застосовується, з наступних підстав. Так, в наказі № 992 від 22.10.2009 року, що слугував підставою для видання наказу № 459 о/с від 28.10.2009 року, як на одну з підстав звільнення позивача відповідач посилається на ст.ст. 7,8 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Статтею 12 Дисциплінарного статуту звільнення з органів внутрішніх справ визначено як один із видів дисциплінарних стягнень, що накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Як вбачається з копії послужного списку ОСОБА_1 звільнення позивача з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) відображено у графі 13 послужного списку саме як дисциплінарне стягнення, яке було накладено у порядку, передбаченому дисциплінарним статутом (а.с. 34). Крім того. представник відповідача - ГУ МВС України в Одеській області - у запереченнях, наданих до суду, посилаючись на ст. 100 КАС України, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що останнім при поданні адміністративного позову був пропущений строк, передбачений ст. 21 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ`для оскарження дисциплінарних стягнень.

Ст. 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України`визначає, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, притягнуті до кримінальної відповідальності, можуть у встановленому законодавством порядку нести і дисциплінарну відповідальність згідно цього Статуту.

На думку суду вказана норма закону надає право притягати співробітника міліції, в разі вчинення ним діяння, яке може розцінюватись як кримінально каране, до дисциплінарної відповідальності, визначеної Статутом, лише у разі його притягнення до кримінальної відповідальності у встановленому законом порядку.

Кримінально процесуальне законодавство визначає, що особа може вважатись притягнутою до кримінальної відповідальності виключно при наявності обвинувального вироку суду. На момент видання оскаржуваних наказів, вироку суду щодо позивача не було і він не міг вважатись таким, що був притягнутим до кримінальної відповідальності.

Крім того, як вбачається з наданої до суду інформації в провадженні прокуратури Овідіопольського району Одеської області на даний час перебуває кримінальна справа №6, порушена за фактом умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань, нанесенням побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою спонукання потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинені працівниками правоохоронних органів, порушена 30.10.2009 року за ч.3 ст.127 Кримінального кодексу України. На час розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 остаточного рішення по кримінальній справі не прийнято (а.с.136, 137-138).

Таким чином судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваних наказів позивач не був притягнутий до кримінальної відповідальності, а тому у відповідача не було законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за діяння, обставини скоєння якого є предметом розслідування у кримінальній справі.

Таким чином судом встановлено, що передбачені законом підстави для видання наказів № 992 від 22.10.2009 року та № 459 о/с від 28.10.2009 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ у відповідача ГУ МВС України в Одеській області - були відсутні, а тому позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування пункту другого наказу начальника Головного Управління МВС України в Одеській області № 992 від 22 жовтня 2009 року про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України; визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного Управління МВС України в Одеській області № 459 о/с від 29.10.2009 року в частині звільнення позивача в органів внутрішніх справ у відставку за дискредитацію підлягають задоволенню.

Разом з тим суд не приймає до уваги твердження позивача про незаконність наказів № 992 від 22 жовтня 2009 року та № 459 о/с від 29.10.2009 року про його звільнення з приводу того, що він під час знаходження у відпустці знаходився на лікарняному, а тому видання наказів відбулося у той період, на який йому керівництво ГУ МВС України в Одеській області повинно було бути продовжити строк відпустки, так як позивач не надав суду доказів повідомлення ним відповідача про необхідність такого продовження йому відпустки саме с цих підстав.

Крім того суд відхиляє прохання представника відповідача відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з приводу пропущення ним строку звернення до суду з огляду на приписи ст. 21 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», яка регламентує строки оскарження дисциплінарних стягнень. Суд виходить з того, що на час подання адміністративного позову ОСОБА_1 був дотриманий строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст. 99 КАС України у редакції, чинній на час подання позову. Крім того, Законом України № 2453-VI від 07.07.2010 року до КАС України були внесені зміни, відповідно до яких на даний час не передбачено можливості відмовляти у задоволенні позовних вимог саме з причин пропуску строків звернення позивача до суду.

У судовому засіданні встановлено, що на момент винесення наказів № 992 від 22.10 2010 року та № 459 о/с від 29.10.2009 року позивач не обіймав посаду заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУ МВС в Одеській області, а знаходився у розпорядженні ГУ МВС України в Одеській області на підставі наказу ГУ МВС № 361 о/с від 27 серпня 2009 року, правомірність видання якого позивач в суді не оскаржував.

А тому, беручи до уваги, що згідно зазначених наказів позивача було звільнено не з посади заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУМВС в Одеській області, а з органів внутрішніх справ на час знаходження ОСОБА_1 у розпорядженні ГУ МВС України в області, позовна вимога про поновлення позивача в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника відділу начальника міліції громадської безпеки Овідіопольського РВ ГУ МВС України в Одеській області підлягає частковому задоволенню шляхом поновлення ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ у розпорядження ГУ МВС України в Одеській області.

Згідно п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді). У разі поновлення на роботі (посаді) орган, якій розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 підлягає поновленню в органах внутрішніх справ, то в силу пунктів 2, 3 частини 1 статті 256 КАС України рішення в частині поновлення його в органах внутрішніх справ та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 7, 8-14, 70, 71, 86, 122, 159-163, 167, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області, Овідіопольського районного відділу Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт другий наказу начальника Головного Управління МВС України в Одеській області № 992 від 22 жовтня 2010 року про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного Управління МВС України в Одеській області № 459 від 29.10.2009 року в частині звільнення ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні ГУ МВС України, з органів внутрішніх справ за ст. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Стягнути з Головного Управління МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.10.2009 року по час поновлення в органах внутрішніх справ.

Поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ у розпорядження ГУ МВС України в Одеській області.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ у розпорядженні ГУ МВС України в Одеській області та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови буде виготовлений та підписаний суддею 3 грудня 2010 року.

Суддя: підпис Білостоцький О.В.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області, Овідіопольського районного відділу Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

03 грудня 2010 року