Справа № 460/24590/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань судового контролю за виконанням судових рішень в
адміністративних справах
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.А. Борискін, розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача в адміністративній справі за позовом
до Львівської обласної державної адміністрації, Львівської міської ради ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області
про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,
У провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради та Львівської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про зобов`язання вчинення дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2023, що набрало законної сили 16.11.2023, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо незабезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї, в загальній кількості 9 осіб, жилими приміщеннями відповідно до вимог Житлового кодексу України та Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Львівську міську раду забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім`ї, в загальній кількості 9 осіб, жилими приміщеннями відповідно до вимог Житлового кодексу України та Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Львівську обласну держадмiнiстрацію перерахувати кошти в сумі 4021748,50 грн. на рахунок Львівської міської ради на закупівлю жилих приміщень ОСОБА_1 та членам його сім`ї в загальній кількості 9 осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

29.11.2023 судом видано виконавчі листи у справі №460/24590/22.

08.12.2023 відкрито виконавче провадження №73535041 щодо зобов`язання Львівської міської ради забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім`ї, в загальній кількості 9 осіб, жилими приміщеннями відповідно до вимог Житлового кодексу України та Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи".

29.01.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив:

-винести судове рішення про встановлення судового контролю, шляхом зобов`язання вiдповiдача (не на користь якого ухвалено судове рішення), Львівську міську раду надати реквізити рахунків Львівській облдержадміністрації про перерахування коштів в сумі 4021748,50 грн. на рахунок Львівської міської ради на закупівлю жилих приміщень ОСОБА_2 та членам його сім`ї в загальній кількості 9 осіб, а саме: виконати судове рiшення та встановити Львiвськiй міській раді мiсячний термiн для подання звiту про виконання судового рішення, по справі №460/24590/22, а в разі невиконання судового рiшення накласти штраф в розмiрi 200000 грн.;

-винести судове рішення про встановлення судового контролю, шляхом зобов`язання вiдповiдача (не на користь якого ухвалено судове рішення), Львівську міську раду забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім`ї, в загальній кількості 9 осіб, жилими приміщеннями вiдповiдно до вимог Житлового кодексу України та Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, якi постраждали від Чорнобильської катастрофи", а саме виконати судове рiшення та встановити Львівській міській раді мiсячний термiн для подання звіту про виконання судового рішення, по справі №460/24590/22, а в разі невиконання судового рiшення накласти штраф в розмiрi 200000 грн.

Заява розглядається у порядку письмового провадження без виклику сторін, оскільки положення ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не встановлює обов`язку проводити судове засідання при розгляді таких категорій заяв.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2-4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до приписів ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.

Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", в межах якого державний виконавець наділений достатніми повноваженнями для вжиття заходів щодо примусового виконання боржником відповідного судового рішення.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм убачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У свою чергу, особа, яка звертається із заявою про встановлення судового контролю у порядку, передбаченому ст.382 КАС України, повинна навести достатні аргументи, які б підтверджували необхідність застосування такого виду судового контролю.

Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними ухвалах від 16.09.2020 та від 12.01.2022 у справі №826/9960/15 (№11-1403апп18), та постановах від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 29.04.2022 у справі №120/2914/19-а, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

При цьому, процесуальні дії з встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду.

Дослідивши подану заяву, судом встановлено, що позивачем не наведено достатніх аргументів та не надано належних доказів, які б підтверджували необхідність застосування судового контролю шляхом подання звіту.

Вимога ж позивача накласти на відповідача штраф за невиконання судового рішення, як захід судового контролю, є передчасною.

Суд зауважує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Суд також звертає увагу заявника, що в межах даної адміністративної справи судом вжито заходів щодо забезпечення ефективного правового захисту прав позивача через належне виконання судового рішення та, зокрема, ухвалою суду від 12.01.2024 задоволено заяву відповідача (боржника, виконавця) - Львівської обласної державної адміністрації, про зміну порядку і способу виконання рішення суду.

Змінено порядок і спосіб виконання рішення суду від 05.10.2023 у справі №460/24590/22, шляхом зобов`язання здійснення перерахунку коштів Львівською обласною державною адміністрацією в сумі 4021748,50 грн. на закупівлю жилих приміщень ОСОБА_1 та членам його сім`ї, в загальній кількості 9 осіб, на рахунок департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

З долученого позивачем до заяви листа Львівської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 №5/25-837/0/2-24/1.2.1 слідує, що військова адміністрація повідомила ОСОБА_1 про те, що з метою виконання судового рішення, вона звернулася до Львівської міської ради із заявою про надання реквізитів рахунку департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, на який необхідно здійснити перерахування коштів.

Тобто, таким листом підтверджується, що дії з метою виконання судового рішення у справі №460/24590/22 здійснюються і на разі обґрунтовані сумніви щодо подальшого невиконання такого рішення у суду відсутні.

Беручи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись ст.382, 248 та 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/24590/22 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 05 лютого 2024 року

Суддя С.А. Борискін