Справа № 453/1663/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 453/1663/23 пров. № А/857/24264/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2023 року, ухвалене суддею Курницькою В.Я. у м. Сколе у справі № 453/1663/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7777403 від 20.09.2023 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

29 листопада 2023 року Сколівський районний суд Львівської області прийняв постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів той факт, що позивач керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, за що, ч. 4 ст. 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Таку позицію позивач пояснює тим, що оскарженою постановою його притягнуто до відповідальності за порушення п. 2.1 «а» ПДР України, яким встановлено обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, у випадку порушення якого настає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а не ч. 4 ст. 126 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не мав правових підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 20 вересня 2023 року о 18 годині 00 хвилин в м. Сколе по вул. Кн .Святослава інспектор поліції старший лейтенант відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Кривецький О.І. прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7777403 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

У постанові зафіксовано: «20 вересня 2023 року о 17 годині 20 хвилин в м. Сколе по вул. Кн. Святослава ОСОБА_1 керував автомобілем марки MAZDA G, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування (постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року), чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП».

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивач вчинив вказане вище адміністративне правопорушення, відповідач надав відео із нагрудної камери поліцейського на якій зафіксовано той факт, що водій транспортного засобу, легкового автомобіля марки MAZDA G, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , не має при собі посвідчення водія відповідної категорії. На підставі автоматизованої бази даних відповідач на місці вчинення правопорушення встановив, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом на підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2023 року. Вказані обставини позивач підтвердив.

Апеляційний суд дослідив постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2023 року в справі № 755/6980/23 та встановив, що позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Отже, апеляційний суд встановив, що позивач на момент зупинки працівниками поліції був позбавлений права керування транспортним засобом, а, отже, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що свідчить про порушення позивачем пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідач, на думку апеляційного суду, довів вину позивача у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Зважаючи на те, що на підставі автоматизованої бази даних відповідач встановив, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом, а отже позивач керує транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, відповідач правомірно зупинив транспортний засіб, яким керував позивач.

А тому твердження позивача про те, що відповідач не мав правових підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач є безпідставними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2023 року у справі № 453/1663/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 31.01.2024 року