Справа № 400/13311/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 р. № 400/13311/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, вул. Пилипа Орлика, 30, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, 55201,

до відповідача:Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, вул. Спаська, буд. 42-а, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, вул. 2 Екіпажна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54003,

про:визнання дій протиправними; скасування п.1 Вимоги, оформленої листом від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі позивач) до управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання дії управління Південного офісу Державної аудиторської служби України в Миколаївській області при складанні пункту 1 Вимоги, оформленої листом від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023 «Щодо усунення порушень законодавства» протиправними та незаконними;

скасувати пункт 1 Вимоги (забезпечити відшкодування до державного бюджету виплати додаткової премії працівникам 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Миколаївській області в сумі 121,44 тис грн, (з нарахуваннями) проведеної не за напрямами визначеними розпорядженнями Кабінету Міністрів України), оформленої листом від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023 «Щодо усунення порушень законодавства» (далі Вимога від 29.09.2023) (а.с. 2-15).

Підставою позову позивач вказав те, що:

Вимога від 29.09.2023 є індивідуально-правовим актом і є обов`язковою до виконання позивачем;

Вимога від 29.09.2023 не відповідає пункту 50 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі Порядок № 550), оскільки вона не містить шляхів і способу усунення порушення, притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні, у разі неможливості відшкодування зазначених у вимозі коштів;

працівники позивача отримали додаткові премії цілком заслужено і обґрунтовано згідно з рішенням вищого органу управління;

оскільки фінансування від Державної служби України з надзвичайних ситуацій надходило на одну програму 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту» і один розрахунковий рахунок з обох фондів одночасно, не можливо навіть встановити коло осіб, яким отримувана додаткова премія профінансована з коштів загального фонду, а яким з резервного фонду державного бюджету; позивач не має окремої бюджетної програми резервного фонду державного бюджету;

періоди преміювання у відповідному Акті ревізії та в оскаржуваній вимозі розходяться, звідси вимога не відповідає висновкам, викладеним в Акті ревізії.

У відзиві на позовну заяву від 14.11.2023 № 151425-14/2333-2023 (а.с. 149-157) управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області заперечило проти позову і просило відмовити в його задоволенні повністю. Відзив умотивовано тим, що:

твердження позивача про неконкретизованість вимоги є безпідставним та не відповідає дійсності, оскільки оскаржена вимога не містить вказівку «усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку», а містить конкретні два пункти, виконання яких забезпечить усунення виявлених порушень законодавства;

вибір способу усунення порушення законодавства покладено на посадових осіб об`єкта контролю, а не на орган державного фінансового контролю;

всупереч розпорядженням Кабінету Міністрів України у 2022 році коштами резервного фонду державного бюджету проведена виплата додаткової премії чотирьом працівникам позивача, які безпосередньо не залучалися до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів в районах ведення бойових дій, на загальну суму 104000,00 грн, на яку нараховано єдиний соціальний внесок в сумі 17444,00 гривні.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 04.12.2023 (а.с. 213-219), позивач підтримав свої позовні вимоги, закцентувавши увагу на тому, що, на його переконання:

спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених законодавчих актів, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, може призвести до можливого порушення позивачем чинного законодавства;

позивач не є виконавцем розпоряджень Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 341-р та від 03.06.2022 № 442-р, а тому не може порушити їх вимоги;

фінансування позивача від Державної служби надзвичайних ситуацій України надходило на одну бюджетну програму 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту» і один розрахунковий рахунок з обох фондів одночасно, не можливо навіть встановити коло осіб, яким отримувана додаткова премія профінансована з коштів загального фонду, а яким з резервного фонду державного бюджету;

твердження відповідача про необхідність «відшкодування коштів до державного бюджету за рахунок асигнувань загального фонду 5 ДПРЗ за 2023 рік» є необґрунтованим, оскільки позивач не є головним розпорядником коштів, а є розпорядником коштів нижчого рівня.

У запереченнях від 06.12.2023 № 151425-14/2486-2023 (а.с. 227-229) відповідач зазначив, що:

вимога щодо усунення порушень законодавства, оформлена листом від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023, не містить вказівку «усунути виявлені порушення законодавства в установленому порядку», а містить конкретні два пункти, виконання яких забезпечить усунення порушень;

доводи позивача, що він не є виконавцем розпоряджень Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 341-р та від 03.06.2022 № 442-р, а тому не може порушити їх вимоги, є безпідставними, оскільки бюджетні асигнування позивачу було збільшено згідно з довідок про зміни до кошторису на 2022 рік за програмою 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту» КЕКВ 2111 «Заробітна плата»;

вибір способу усунення відповідних порушень чинного законодавства покладено на посадових осіб об`єкта контролю, тобто позивача.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області у поясненнях від 28.11.2023 № 59 01-7935/59 09 (а.с. 202-206) підримало позовні вимоги, навівши таку ж аргументацію, як і позивач у відповіді на відзив від 04.12.2023.

30.10.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також про витребування у позивача його кошторису на 2022 рік, звіту про надходження та використання коштів загального фонду за 2022 рік позивача (форма № 2д) і звіту про використання коштів з резервного фонду державного бюджету на 2022 рік (а.с. 132-134).

У встановлений судом строк позивач листом від 01.11.2023 № 32/80 (а.с. 141) повідомив суд, що звіт про використання коштів з резервного фонду державного бюджету на 2022 рік не може бути наданий у зв`язку з відсутністю окремої програми та рахунків резервного фонду державного бюджету у позивача. Інші витребувані докази позивач подав до суду (а.с. 142-148).

20.11.2023 через канцелярію суду від управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області надійшли клопотання від 14.11.2023 № 151425-14/2335-2023 про призначення розгляду справи № 400/13311/23 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 185-186) і від 14.11.2023 № 151425-14/2334-2023 про заміну первісного відповідача Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, належним відповідачем Південний офіс Держаудитслужби (а.с. 187-189).

22.11.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу (а.с. 192-196) про:

відмову у задоволенні клопотань відповідача про призначення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та про заміну первісного відповідача належним відповідачем;

запропонування позивачу надати згоду суду на заміну первісного відповідача Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, належним відповідачем Південний офіс Держаудитслужби;

залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі третя особа);

витребування у третьої особи звіту про використання коштів з резервного фонду державного бюджету за 2022 рік.

У поясненнях від 28.11.2023 № 59 01-7935/59 09 (а.с. 202-206) третя особа повідомила суд про неможливість подання витребуваних доказів, оскільки нею не складався звіт про використання коштів з резервного фонду державного бюджету за 2022 рік.

У листі від 24.11.2023 № 32/93 (а.с. 207) позивач заперечив про заміни первісного відповідача. Він зазначив, що враховуючи ті обставини, що Управління Південного офісу Держаудислужби в Миколаївській області надано повноваження щодо самостійної організації перевірки та складання за її результатами відповідних документів, тому, на його думку, первісний відповідач у цій справі має достатньо повноважень щодо представництва своїх інтересів в адміністративному суді.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до Відповіді від 31.01.2024 № 428330 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 232) позивач є державною організацією (установою, закладом) і заснований Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

В Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області за період з 01.01.2022 по 31.03.2023 від 15.09.2023 № 15-14-11/15 (далі Акт ревізії) позивач належить до сфери управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій та безпосередньо підпорядковується Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (а.с. 18).

У Кошторисі на 2022 рік позивача, затвердженого т.в.о. начальника ГУ ДСНС у Миколаївській області 20.01.2022 (а.с. 142-143), бюджетні асигнування за бюджетною програмою Державного бюджету України 1006280 «Забезпечення діяльності служб цивільного захисту» за загальним фондом на оплату праці (КЕКВ 2110) становили 22191240,00 грн, з них на заробітну плату (КЕКВ 2111) 987240,00 гривень.

Відповідно до Звіту про надходження та використання коштів загального фонду (форма № 2д) за 2022 рік бюджетні асигнування позивача на оплату праці (КЕКВ 2110) на 2022 рік були затверджені та здійсненні видатки у розмірі 68745093,00 грн, з них на заробітну плату (КЕКВ 2,00 грн (а.с. 145-148).

Згідно з Розподілом коштів резервного фонду Головного управління ДСНС України у Миколаївській області у 2022 році, підписаного начальником управління економіки і фінансів Головного управління ДСНС України у Миколаївській області (а.с. 159), позивачу збільшено у 2022 році бюджетні асигнування за заробітну плату (КЕКВ 2111) за рахунок коштів резервного фонду на загальну суму 104000,00 грн, а саме:

на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 341-р на 64000,00 грн;

на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.06.2022 № 442-р на 40000,00 гривень.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій листами від 04.05.2022 № 356-01-вихппу (а.с. 51), від 06.06.2022 № 01-1384/201 (а.с. 50), від 06.07.2022 № 01-3268/201 (а.с. 49), від 05.08.2022 № 01-5120/201 (а.с. 48), від 14.09.2022 № 01-7483/201 (а.с. 47), від 03.10.2022 № 04-8745/201 (а.с. 46), від 01.11.2022 № 04-10615/201 (а.с. 45), від 28.11.2022 № 04-12365/201 (а.с. 44) запропонувала територіальним органам, підрозділам центрального підпорядкування, закладам освіти системи ДСНС надати пропозиції щодо додаткового преміювання відповідно у квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2022 року працівників, які:

брали участь у гасінні пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних роботах, знешкодження вибухонебезпечних предметів, відновлювальних роботах, доставці гуманітарних вантажів, проведенні евакуації населення з окупованих населених пунктів / територій (у тому числі супроводженні евакуаційних колон зеленими коридорами), життєзабезпеченні постраждалого населення (підвозі продуктів харчування, питної та технічної води, функціонування пунктів обігріву та пунктів життєзабезпечення), забезпеченні аварійним електроживленням об`єктів соціальної сфери та критичної інфраструктури у розмірі до 37500,00 грн;

забезпечували діяльність підрозділів залежно від обсягу виконаних робіт, навантаження, відповідальності тощо у розмірі, що не перевищує 18750,00 гривень.

На виконання вищенаведених листів Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області надіслала до Державної служби України з надзвичайних ситуацій листи від 06.05.2022 № 59 01-1759/06.02 (а.с. 52-58), 13.06.2022 № 59 02-2332/59 06.02 (а.с. 59-65), від 07.07.2022 № 59 01-2934/59 06.02 (а.с. 74-81), від 08.08.2022 № 59 02-3509/59 06.02 (а.с. 66-73), від 06.09.2022 № 59 02-4082/59 06.02 (а.с. 99-106), від 06.10.2022 № 59 02-4702/59 06.02 (а.с. 82-89), від 02.12.2022 № 59 02-5699/59 06.02 (а.с. 90-98) з проханням надати дозволу на заохочення разовою премією співробітників Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області згідно з доданими списками, зокрема, щодо преміювання у розмірі 4000,00 грн:

3 працівників позивача за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2022 року;

4 працівників позивача за квітень, травень 2022 року.

Загальна сума премій працівників позивача, про надання дозволу щодо виплати якої Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області надсилало листи до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, за квітень-листопад 2022 року, становила 104000,00 гривні.

У листах від 20.05.2022 № 04-443/201 (а.с. 107), від 22.06.2022 № 04-2384/201 (а.с. 108), від 18.07.2022 № 04-3957/201 (а.с. 110), від 25.08.2022 № 04-6180/201 (а.с. 109), від 23.09.2022 № 04-8190/201 (а.с. 113), від 12.10.2022 № 04-9330/201 (а.с. 111), від 18.11.2022 № 04-11904/201 (а.с. 114), від 11.12.2022 № 04-13605/201 (а.с. 112) Державна служба України з надзвичайних ситуацій не заперечили стосовно заохочення у квітні-листопаді 2022 року грошовими преміями працівників Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області згідно з наданими списками та у розмірах, зазначених у додатках до відповідних листів.

З 05.09.2023 по 15.09.2023 відповідач провів ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2022 по 31.03.2023, за результатами якої відповідач склав Акт ревізії (а.с. 17-28).

В Акті ревізії зазначено, що всупереч законодавству позивач провів у травні-грудні 2022 року за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету виплату додаткової премії працівникам, які безпосередньо не залучалися до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт на загальну суму 104000,00 грн, на яку нараховано єдиний соціальний внесок у сумі 17444,00 гривні. Внаслідок цього загальна сума втрат бюджетних коштів склала 121440,00 гривень (а.с. 21-25).

У запереченнях до Акта ревізії (а.с. 30-34) позивач заперечив проти вищенаведеного висновку відповідача, зазначивши, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 341-р і 03.06.2022 № 442-р не містять вимог щодо підтвердження участі того чи іншого працівника в передбачених заходах. Як наслідок, документи для визначення (підтвердження) участі /не участі того чи іншого працівника, що забезпечували діяльність позивача, не оформлялись і преміювання здійснювалось працівникам, які виконували обов`язки з додатковим навантаженням та роботи по забезпеченню документообігу, обліку руху гуманітарної та благодійної допомоги тощо безпосередньо в районах ведення бойових дій і на територіях, як зазнавали обстріли.

Відповідно до висновку до заперечення до Акта ревізії від 27.09.2023 (а.с. 35-40) заперечення відповідачем не прийняті, оскільки вони носять пояснювальний характер та не спростовують викладене в Акті ревізії.

На підставі Акта ревізії відповідач пред`явив позивачу вимогу щодо усунення порушень законодавства від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023 (а.с. 41-43), в якій вимагав у позивача, у тому числі, забезпечити відшкодування до державного бюджету виплати додаткової премії працівникам 5 ДПРЗ в сумі 121,44 тис. грн (з нарахуваннями) проведеної не за напрямами, визначеними розпорядженнями Кабінету Міністрів України.

Вважаючи зазначену вимогу відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Частинами першою і другою статті 2 Закону № 2939-XII встановлено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43 Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Пунктом 7 Положення № 43 встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 1 Положення про Південний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 № 23 (а.с. 167-170), Південний офіс Держаудитслужби (далі Офіс) підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним органом.

У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Миколаївській, Херсонській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі управління).

Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

Підпунктом 3 Положення про управління Південного офісу Держаутислужби в Миколаївській області, затвердженого наказом Південного офісу Держаудитслужби від 12.10.2016 № 8 (а.с. 172-181), встановлено, що основним завданням Управління є реалізація повноважень Офісу на території Миколаївської області.

Управління відповідно до покладених на нього завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, перевірки закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель (підпункт 2 пункту 4 вищенаведеного Положення).

Таким чином, відповідач має повноваження щодо проведення інспектування (ревізій) бюджетних установ, місцезнаходженням яких є Миколаївська область.

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону № 2939-XII порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 закріплено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2939-ХІІ інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування (абзац перший пункту 46 Порядку № 550).

У частині другій статті 15 Закону № 2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 № 2-зп).

У пункті 5 рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 9-рп/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема обов`язки для свого адресата, а відтак наділена рисами акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься, і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.03.2023 у справі № 160/17775/21.

Що стосується правомірності дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету за квітень-листопад 2022 року додаткової премії працівникам в загальній сумі 121,44 тис. грн з нарахуваннями, що стало підставою для пред`явлення оскаржуваної вимоги, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 13 Бюджетного кодексу України (далі БК України) бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.

Розподіл бюджету на загальний та спеціальний фонди, їх складові частини визначаються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (частина п`ята статті 13 БК України).

Згідно з частиною першою статті 24 БК України Резервний фонд бюджету формується для здійснення непередбачених видатків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету. Порядок використання коштів з резервного фонду бюджету визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим частини другої статті 24 БК України встановлено, що рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету приймаються відповідно Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023 і від 06.11.2023 № 734/2023 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 19.02.2023 строком на 90 діб, з 20.05.2023 строком на 90 діб, з 18.08.2023 строком на 90 діб та з 16.11.2023 строком на 90 діб.

Тобто воєнний стан в Україні діє з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 до 05 години 30 хвилин 14.02.2024.

У період з 02.03.2022 по 06.01.2023 порядок використання коштів з резервного фонду визначався постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 175 «Тимчасовий порядок виділення та використання коштів з резервного фонду бюджету в умовах воєнного стану» (далі Постанова № 175).

Підпунктом 1 пункту 2 Постанови № 175 установлено, що в умовах воєнного стану виділення коштів з резервного фонду бюджету здійснюється за рішенням відповідно Кабінету Міністрів України, місцевої державної адміністрації, військової адміністрації, виконавчого органу відповідної ради, у якому визначаються:

головний розпорядник бюджетних коштів, якому виділяються кошти з резервного фонду бюджету;

напрям використання коштів з резервного фонду бюджету;

обсяг коштів, що виділяються з резервного фонду бюджету;

код програмної класифікації видатків та кредитування бюджету відповідно до напряму використання коштів резервного фонду бюджету та інші умови (щодо виділення, використання, ведення обліку, звітності) у разі необхідності. Структура кодування програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету для бюджетних програм, видатки або кредитування за якими здійснюються за рахунок резервного фонду, для яких п`ятим знаком визначається цифра 7, може не застосовуватися.

Отже, у період з 02.03.2022 по 06.01.2023 напрями використання коштів з резервного фонду Державного бюджету України визначались у відповідному рішенні Кабінету Міністрів України.

Згідно з абзацом третім пункту 5 розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 341-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі Розпорядження № 341-р) Міністерству внутрішніх справ виділено 28102234,7 тис. гривень, у тому числі Державній службі з надзвичайних ситуацій за програмою 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту» 1293908,4 тис. гривень, з них 1173908,4 тис. гривень для здійснення виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу цивільного захисту та оплати праці окремим категоріям працівників, які в районах ведення бойових дій безпосередньо залучаються до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів; 120000 тис. гривень для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту.

Відповідно до абзацу третього пункту 5 розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.06.2022 № 442-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі Розпорядження № 442-р) Міністерству внутрішніх справ виділено 34382852,6 тис. гривень, у тому числі Державній службі з надзвичайних ситуацій за програмою 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту» 2483073,5 тис. гривень, з них 2208531,5 тис. гривень для здійснення виплати додаткової винагороди та грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу цивільного захисту, а також оплати праці окремим категоріям працівників, які в районах ведення бойових дій безпосередньо залучаються до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів; 274542 тис. гривень для матеріально-технічного забезпечення.

Відтак одним з напрямів використання коштів з резервного фонду Державного бюджету України Розпорядженням № 341-р і Розпорядженням № 442-р за бюджетною програмою 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту» визначено здійснення оплати праці окремим категоріям працівників, які в районах ведення бойових дій безпосередньо залучаються до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів.

Перелік інших невідкладних робіт вказаними розпорядженнями не встановлений.

Тобто оплата праці за рахунок коштів з резервного фонду Державного бюджету України відповідно до Розпорядження № 341-р і Розпорядження № 442-р могла бути проведена працівникам, оплата праці яких здійснюється за бюджетною програмою 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту», за умови, що ці працівники:

1) працювали у період, за який здійснюється виплата заробітної плати, в районах ведення бойових дій;

2) вони залучались до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів.

Суд встановив, що видатки на утримання позивача, у тому числі, на заробітну плату, у 2022 році здійснювалися за бюджетною програмою Державного бюджету України 1006280 «Забезпечення діяльності служб цивільного захисту», що підтверджується Кошторисом позивача на 2022 рік, затвердженим т.в.о. начальника ГУ ДСНС у Миколаївській області 20.01.2022 (а.с. 142-143), і Звітом позивача про надходження та використання коштів загального фонду (форма № 2д) за 2022 рік (а.с. 145-148).

Згідно з Відповіддю від 31.01.2024 № 428330 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 232) місцезнаходженням позивача є м. Первомайськ Миколаївської області.

Миколаївська область відносилась до території ведення воєнних (бойових) дій згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 30.03.2022 № 101 (а.с. 115-116), від 13.03.2022 № 84 (а.с. 117-118), від 01.04.2022 (а.с. 119), від 30.04.2022 № 125 (а.с. 120), від 02.06.2022 № 157 (а.с. 121), від 01.07.2022 № 184 (а.с. 122), від 01.08.2022 № 212 (а.с. 123), від 01.09.2022 № 237 (а.с. 124), від 01.10.2022 № 262 (а.с. 125), від 01.11.2022 № 282 (а.с. 126), від 02.12.2022 № 311 (а.с. 127), від 02.01.2023 № 1 (а.с. 128) відповідно у період з 25.02.2022 по 12.03.2022, з 13.03.202 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.202 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022.

Таким чином, працівники позивача у період з 25.02.2022 по 31.12.2022 працювали в районні ведення воєнних (бойових) дій, а видатки на їх оплату праці здійснювались за бюджетною програмою Державного бюджету України 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту».

Загальновідомим є той факт, що внаслідок широкомасштабного військового нападу російської федерації на України активні бойові дії на території Миколаївської області призвели у 2022 році до значних еміграційних процесів. Це у свою чергу призвело до збільшення навантаження на працівників, які залишились працювати на території Миколаївської області, зокрема та не виключно, виконання ними не лише власних посадових обов`язків, а й посадових обов`язків працівників, які виїхали, та невідкладних робіт.

Відповідно до частини третьої статті 78 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що працівники позивача, які були зазначені у листах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області від 06.05.2022 № 59 01-1759/06.02 (а.с. 52-58), 13.06.2022 № 59 02-2332/59 06.02 (а.с. 59-65), від 07.07.2022 № 59 01-2934/59 06.02 (а.с. 74-81), від 08.08.2022 № 59 02-3509/59 06.02 (а.с. 66-73), від 06.09.2022 № 59 02-4082/59 06.02 (а.с. 99-106), від 06.10.2022 № 59 02-4702/59 06.02 (а.с. 82-89), від 02.12.2022 № 59 02-5699/59 06.02 (а.с. 90-98) щодо преміювання в розмірі 4000,00 грн, виконували у період з квітня по листопад 2022 року інші невідкладні роботи, які не відносились до їх посадових обов`язків.

Тобто обставини виконання працівниками позивача інших невідкладних робіт у період з квітня по листопад 2022 року був перевірений і підтверджений Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

Факт виконання ними інших невідкладних робіт також підтверджується Актом ревізії, в якому зазначено, що підставою для включення працівників до наказів на додаткове преміювання з квітень-грудень 2022 року стали рапорти начальника 5 ДПРЗ полковника цивільного захисту Віталія Фурашкевича (а.с. 23).

У запереченнях до Акта ревізії (а.с. 32) позивач вказав не те, що заохочення додатковими преміями працівників здійснювалось з метою стимулювання їх праці під час воєнного стану, перебуваючи ними безпосередньо в районах ведення бойових дій, пов`язаного з додатковим навантаженням та збільшенням роботи по забезпеченню документообігу, обліку руху гуманітарної та благодійної допомоги, розрахунків з оплати праці, а також роботи за сферою охорони праці по випадкам спричиненого внаслідок агресії Російської Федерації травматизму та загибелі особового складу, допомогою при евакуації населення і роздачею йому питною води тощо.

Крім цього, преміювання цих працівників здійснювалось за погодженням з Державною службою України з надзвичайних ситуацій, що підтверджується листами Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 20.05.2022 № 04-443/201 (а.с. 107), від 22.06.2022 № 04-2384/201 (а.с. 108), від 18.07.2022 № 04-3957/201 (а.с. 110), від 25.08.2022 № 04-6180/201 (а.с. 109), від 23.09.2022 № 04-8190/201 (а.с. 113), від 12.10.2022 № 04-9330/201 (а.с. 111), від 18.11.2022 № 04-11904/201 (а.с. 114), від 11.12.2022 № 04-13605/201 (а.с. 112).

З наведеного слідує, що позивач правомірно преміював своїх працівників за квітень-листопад 2022 року на загальну суму 104000,00 грн, оскільки:

відповідні видатки здійснювались позивачем за бюджетною програмою Державного бюджету України 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту»;

зазначені працівники позивача працювали у період з 01.04.2022 по 30.11.2022 на території Миколаївської області, тобто в районні ведення воєнних (бойових) дій, та безпосередньо залучались до інших невідкладних робіт.

Відтак вимога відповідача щодо усунення порушень законодавства від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023 (а.с. 41-43), в якій вимагає у позивача, у тому числі, забезпечити відшкодування до державного бюджету виплати додаткової премії працівникам 5 ДПРЗ в сумі 121,44 тис. грн (з нарахуваннями) проведеної не за напрямами, визначеними розпорядженнями Кабінету Міністрів України, є протиправною.

Поряд з цим, суд відхилив як необґрунтовані твердження позивача про те, що:

спонукання позивача оскаржуваною вимогою самостійно визначити на підставі невизначених законодавчих актів, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, може призвести до можливого порушення позивачем чинного законодавства, оскільки вказана вимога є чіткою та зрозумілою, а визначення заходів, що слід вжити для усунення порушень, належить до дискреційних повноважень об`єкта контролю;

позивачу не було відомо, що відповідне преміювання здійснювалось за рахунок коштів резервного фонду Державного бюджету України, оскільки у листах від 20.05.2022 № 04-443/201 (а.с. 107), від 22.06.2022 № 04-2384/201 (а.с. 108), від 18.07.2022 № 04-3957/201 (а.с. 110), від 25.08.2022 № 04-6180/201 (а.с. 109), від 23.09.2022 № 04-8190/201 (а.с. 113), від 12.10.2022 № 04-9330/201 (а.с. 111), від 18.11.2022 № 04-11904/201 (а.с. 114), від 11.12.2022 № 04-13605/201 (а.с. 112) Державна служба України з надзвичайних ситуацій зазначила, що відповідне преміювання здійснюється за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. Пилипа Орлика, 30, м. Первомайськ, Первомайський район, Миколаївська область, 55201; ) до управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області (вул. Спаська, 42-а, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. 2 Екіпажна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54003; ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії управління Південного офісу Державної аудиторської служби України в Миколаївській області при складанні пункту 1 Вимоги, оформленої листом від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023 «Щодо усунення порушень законодавства»;

3. Скасувати пункт 1 Вимоги (забезпечити відшкодування до державного бюджету виплати додаткової премії працівникам 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Миколаївській області в сумі 121,44 тис грн, (з нарахуваннями) проведеної не за напрямами визначеними розпорядженнями Кабінету Міністрів України), оформленої листом від 29.09.2023 № 151404-14/2000-2023 «Щодо усунення порушень законодавства».

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 02 лютого 2024 року