Справа № 380/21637/23
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 рокусправа № 380/21637/23
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) , місцезнаходження: 79010, м.Львів, вул.Личаківська, 74, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) щодо відмови у розгляді документів ОСОБА_1 з призначення та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни III групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення згідно з абзацом восьмим підпункту 2 пункту 2 Порядку та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності, звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. №499;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) розглянути документи ОСОБА_1 та направити за підпорядкованістю до міжвідомчої комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни III групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, згідно з абзацом восьмим підпункту 2 пункту 2 Порядку та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. №499.

Ухвалою від 15.09.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 26.10.2023 суддя витребував додаткові докази у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 16.06.2014 по 26.07.2014 позивач брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі н.п.Червонопартизанськ Луганської області. 26.07.2014 позивач отримав поранення внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується актом №170 від 18.08.2014. Львівська обласна медико-соціальна експертна комісія №3 видала довідку від 29.09.2014 серії 12 ААА №000077, згідно з якою позивачу встановлено 20% втрати працездатності. Після звільнення з військової служби за станом здоров`я та виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 Львівська обласна медико-соціальна експертна комісія №3 встановила позивачу третю групу інвалідності в результаті поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. З цих підстав позивач вважає, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі інвалідності у розмірі 27-місячного грошового забезпечення. Проте, відповідач протиправно відмовив позивачу у встановленні такої допомоги, оскільки після первинного встановлення інвалідності (06.09.2018) минуло більше двох років.

Відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначає про те, що при зверненні до суду з цим позовом позивач зловживає своїми процесуальними правами. Спірна ситуація вже була предметом судового розгляду у справі №1.380.2019.002486. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 25.03.2021, скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Підставою для відмови позивачу у встановленні одноразової грошової допомоги у разі інвалідності стало те, що після первинного встановлення інвалідності (06.09.2018) минуло більше двох років.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Суд встановив, що з 2010 року позивач проходив військову службу у Державній прикордонній службі України.

На підставі акта огляду медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) за результатами проходження медичного огляду, 25.07.2014 позивачу було встановлено 20% втрати працездатності у зв`язку з травмою, пов`язаною з захистом Батьківщини (довідка МСЕК від 29.09.2014 Серія 12 ААА №000077).

Рішенням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.11.2014 №183 позивачу, у зв`язку з частковою втратою працездатності (20%) без встановлення інвалідності, призначено ОГД у розмірі 17 052 грн.

Військово-лікарська комісія Військово-медичного клінічного центру м. Львова Державної прикордонної служби України 06.03.2018 провела огляд позивача та встановила наявність зв`язку захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та травми, пов`язаної з захистом Батьківщини.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 12.04.2018 №89-ОС виключено зі списків особового загону та всіх видів забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого офіцера (з захисту персональних даних) відділу зв`язку, автоматизації та захисту інформації штабу, звільненого з військової служби у запас за пунктом б (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) на підставі пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII.

Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи №3 06.09.2018 проведено медичний огляд позивача, за результатами якого вперше встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини (довідка МСЕК від 06.09.2018 Серії ААА №816722).

07.09.2018 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату йому ОГД у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, згідно з Порядком № 975.

За результатами розгляду звернення позивача, рішенням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 №33 позивачу відмовлено в призначенні ОГД з посиланням на те, що групу інвалідності йому встановлено понад дворічний термін, передбачений частиною четвертою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, з дня встановлення ступеня втрати працездатності.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні ОГД у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності та вважаючи порушеним право на отримання соціальної виплати, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 у справі №1.380.2019.002486 частково задоволено позов ОСОБА_1 до адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною відмови, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а саме:

- визнано протиправною відмову адміністрації Державної прикордонної служби України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей;

- скасовано рішення адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.02.2019 № 33 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язано адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням проведених виплат, та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 та надіслати вказане рішення Львівському прикордонному загону для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Львівський прикордонний загін повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів - адміністрації Державної прикордонної служби України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 25.03.2021, скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. Підставою для відмови позивачу у встановленні одноразової грошової допомоги у разі інвалідності стало те, що після первинного встановлення інвалідності (06.09.2018) минуло більше двох років.

Львівським обласним центром медико-соціальної експертизи №3 27.10.2022 повторно проведено медичний огляд позивача, за результатами якого встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини (довідка МСЕК від 17.11.2022 Серії 12ААВ №17.11.2022).

25.04.2023 позивач звернувся до Личаківського-Залізничного ОРТЦК та СП із заявою про виплату йому ОГД у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, згідно з Порядком № 975.

Вказана заява скерована за належністю до відповідача.

За результатами розгляду звернення позивача, відповідач листом від 30.05.2023 №11/8785-23-Вих відмовив в призначенні ОГД з посиланням на те, що групу інвалідності йому встановлено понад дворічний термін, передбачений частиною четвертою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, з дня встановлення ступеня втрати працездатності.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні ОГД у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності та вважаючи порушеним право на отримання соціальної виплати, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Аналіз установлених у цій справі обставин у зіставленні з обґрунтуванням позовних вимог дають підстави для висновку про те, що звернення із цим позовом до суду зумовлене незгодою позивача з відмовою у призначенні та виплаті йому ОГД як особі з інвалідністю з посиланням на наявність встановленого законом обмеження права на отримання ОГД у більшому розмірі дворічним терміном з часу встановлення первинного факту втрати працездатності, незалежно від його виду (інвалідність або ступінь втрати працездатності без встановлення інвалідності).

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За змістом пункту 4 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Пунктом 3 Порядку №975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок про те, що виплата ОГД з підстав встановлення інвалідності та/або встановлення часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності не є самостійними та окремими підставами для виплати ОГД, оскільки визначальним для встановлення права на виплату ОГД є не ступінь тяжкості ушкодження здоров?я, а рішення органу МСЕК про наявність такого ушкодження (яке викликало втрату працездатності або встановлення групи інвалідності).

Відповідно до пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відтак пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII передбачено вирішення питання виплати ОГД шляхом її виплати з урахуванням раніше виплаченої суми тим особам, яким раніше уже було встановлено факт ушкодження здоров?я і які раніше уже таку допомогу отримували.

Одночасно, цією нормою також передбачено обмеження такої виплати строком у два роки з часу попереднього встановлення факту ушкодження здоров?я.

Проте, ті особи, стан здоров?я яких погіршиться після спливу двох років з часу первинного встановлення факту ушкодження здоров?я, втрачають право на виплату ОГД, в тому числі з врахуванням раніше виплаченої суми.

З огляду на вищезазначене, дворічний строк для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі застосовується з моменту рішення компетентного органу (МСЕК), яким вперше встановлено ступінь ушкодження здоров`я особи (незалежно від його виду: інвалідність або ступінь втрати працездатності без встановлення інвалідності), внаслідок травми або захворювання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №1.380.2019.006957.

Суд встановив, що 25.09.2014 під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено 20% втрати працездатності у зв`язку з травмою, пов`язаною з захистом Батьківщини, у зв`язку з чим призначено та виплачено ОГД у розмірі 17052 грн, на підставі рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.11.2014 №183.

В подальшому, позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності з 06.09.2018 -поранення, пов`язане із захистом Батьківщини.

17.11.2022 позивачу підтверджено ІІІ групу інвалідності на строк до 17.10.2025.

Частина четверта статті 78 КАС України визначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вказаного нормативного положення не підлягають доказуванню у межах цієї справи обставини, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі №1.380.2019.002486, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 25.03.2021, а саме: «оскільки з дня встановлення ступеня втрати професійної працездатності позивачу (25.09.2014) до дня первинно встановлення ІІІ групи інвалідності (06.09.2018) минуло понад два роки, позивач не має права на отримання ОГД в більшому розмірі».

Суд враховує, що формально звернення до суду з цим позовом ґрунтується на незгоді позивача з відмовою у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни III групи внаслідок поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, оформленою листом відповідача від 30.05.2023 №11/8785-23-Вих. Проте, спірні відносини виникли ще у 2014 році.

З огляду на те, що правомірність відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду війни при первинному встановленні інвалідності (06.09.2018) має преюдиційне значення для розгляду цієї справи, то відсутні правові підстави для призначення позивачу вказаної допомоги при повторному встановленні інвалідності (17.11.2022).

Суд звертає увагу позивача на те, що рішенням суду у справі №1.380.2019.002486, яке набрало законної сили, констатовано пропуск допустимого дворічного строку ще у 2018 році. Отож, немає підстав вважати про додержання згаданого строку у 2023 року.

З урахуванням викладеного, суд висновує про правомірність дій військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) щодо відмови у розгляді документів ОСОБА_1 з призначення та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни III групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, згідно з абзацом восьмим підпункту 2 пункту 2 Порядку та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. №499.

Таким чином, підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) розглянути документи ОСОБА_1 та направити за підпорядкованістю до міжвідомчої комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України для призначення та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду війни III групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик