Справа № 460/840/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2024 року м. Рівне №460/840/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 29.08.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

2) визнати протиправними дії відповідача щодо невирішення порушених питань у заяві позивача від 28.09.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

3) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.09.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

4) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 05.10.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

5) визнати протиправними дії відповідача щодо невирішення порушених питань у заяві позивача від 05.10.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

6) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.10.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

7) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 06.10.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

8) визнати протиправними дії відповідача щодо невирішення порушених питань у заяві позивача від 06.10.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

9) зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 06.10.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

10) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 22.11.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

11) визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення позивача від 24.11.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

12) визнати протиправними дії відповідача щодо не вирішення порушених питань на пункти 1-3 заяви позивача від 22.11.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР;

13) зобов`язати відповідача повторно розглянути пункти 1-3 заяви позивача від 22.11.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви, вимоги обґрунтовані тим, що позивач звертався до відповідача із заявами від 29.08.2022, 28.09.2022, 05.10.2022, 06.10.2022, 22.11.2022 та 24.11.2022 в порядку Закону України «Про звернення громадян». Однак, при розгляді таких заяв, як вказує позивач, відповідачем не були дотриманні в повній мірі вимоги щодо строку їх розгляду та вирішення по суті порушених питань, з огляду на що, звернувся до суду та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

31.01.2023 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що усі звернення позивача були розглянуті у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», за наслідками їх розгляду позивачу були надані обґрунтовані та повні відповіді, а тому позовна заява є безпідставною, з огляду на що відповідач просить суд відмовити у її задоволенні.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 13.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.04.2023 від позивача до суду надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

21.04.2023 через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, тотожний за змістом попередньо поданому, а також заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

28.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій, покликаючись на приписи Закону України «Про звернення громадян», просив підготувати та надати інформацію про розміри (суми) виплачених йому основних видів грошового забезпечення, а саме: за посадовий оклад, за оклад за військовим званням, та процентна надбавка за вислугу років 45% за період з 01.10.2017 по 31.08.2022. Вказана заява була зареєстрована відповідачем 29.09.2022 за вхідним № 21014/М-1700-22.

Відповідач за результатами розгляду заяви від 28.09.2022 скерував позивачу відповідь від 28.10.2022 за № 21541-21014/М-03/8-1700/22, у якій повідомив, що чинним законодавством не передбачено обчислення розміру пенсії з врахуванням кожної складової грошового забезпечення окремо. З урахуванням наведеного, відповідач вказав, що надати позивачу інформацію «про розміри (суми) виплачених Вам основних видів грошового забезпечення - а саме за посадовий оклад, оклад за військовим званням та процентна надбавка за вислугу років (45%) за період з 01.10.2017 по 31.08.2022» із зазначенням окремих визначених позивачем дат немає можливості. Вказаний лист був надісланий позивачу 03.11.22, що стверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому відповідач направив позивачу відповідний лист.

05.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій, покликаючись на приписи Закону України «Про звернення громадян», просив надати детальні розрахунки, яким чином відповідач здійснив щомісячний обрахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням усіх складових його грошового забезпечення (основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), за кожен місяць кожного року за період з 01.10.2017 по 30.09.2022. Вказана заява була зареєстрована відповідачем 06.10.2022 за вхідним № 21584/М-1700-22.

Відповідач за результатами розгляду заяви від 05.10.2022 скерував позивачу відповідь від 04.11.2022 за № 22172-21584/М-03/8-1700/22, у якій повідомив, що при перерахунку пенсій, призначених за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», засобами програмного забезпечення ПВП ДКГ формуються перерахунки пенсії з дат, визначених нормативними документами. Формування розпоряджень (розрахунків пенсії за кожен місяць, кожного року) не проводиться. Тобто, створення розрахунків пенсії за кожен місяць, кожного року потребує виконання спеціальних дій, спрямованих на створення нової інформації, що не підпадає під ознаки норм Закону України «Про доступ до публічної інформації». Таким чином, відповідач вказав, що надати розрахунки пенсії за кожен місяць, кожного року починаючи з 01.10.2017 по 30.09.2022 (відповідно до дати за квітень - вересень 2022) щомісячного розміру пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення (основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення). які слугували даній сумі пенсії кожного місяця, кожного року, розрахунків пенсії за кожен місяць, кожного року Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не має можливості. Вказаний лист був надісланий позивачу 10.11.22, що стверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому відповідач направив позивачу відповідний лист.

06.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій, покликаючись на приписи Закону України «Про звернення громадян», просив підготувати та надати йому оновлений перерахунок пенсії з 01.01.2018, аналогічно який був наданий, за виключенням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, яка складає 9 471,05 грн, а не 5 404,56 грн. Вказана заява була зареєстрована відповідачем 07.10.2022 за вхідним № 2430/11.

Відповідач за результатами розгляду заяви від 06.10.2022 скерував позивачу відповідь від 04.11.2022 за № 22169-21744/М-03/8-1700/22, до якої долучив копію перерахунку пенсії станом на 01.01.2018. Вказаний лист був надісланий позивачу 09.11.2022, що стверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому відповідач направив позивачу відповідний лист.

22.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій, покликаючись на приписи Закону України «Про звернення громадян», просив надати наступну інформацію (відомості): 1) відомості, згідно яких номерів судових справ здійснено виплату заборгованої пенсії пенсіонерам та в яких сумах, що склало 8 462 329,31 грн, у 2022 році; 2) надати відомості, згідно яких номерів судових справ сплановано виплату заборгованої пенсії пенсіонерам до кінця 2022 року, в яких сумах, що складе 12 921 400,00 грн; 3) надати відомості, а саме номери усіх судових справ, які перебувають в ГУ ПФУ в Рівненській області попереду судових рішень по справі № 460/4451/19, та попереду судових рішень по справі № 460/2896/19, за якими залишилось невиплачена заборгована пенсія пенсіонерам (не по всій Україні, а лише тих, які перебувають на виконанні у ГУ ПФУ в Рівненській області); 4) надати повну інформацію, щодо виконання ГУ ПФУ в Рівненській області судових рішень по справах №460/4451/19, №460/2896/19 в термін до 31.12.2022 з виплати невиплаченої позивачу пенсії, зокрема, в сумах 54 307,33 грн. та 4 427,33 грн.

Відповідач за результатами розгляду заяви від 22.11.2022 скерував позивачу відповідь від 30.12.2022 за № 28671-27897/М-03/8-1700/22. У листі відповідач повідомив, що станом на 10.11.2022 ним погашено заборгованість з пенсійних виплат, нарахованих на виконання рішень судів, в сумі 8 462 329,31 грн. Також відповідач вказав, що станом на 20.12.2022 ним погашено заборгованість з пенсійних виплат, нарахованих на виконання рішень судів, в сумі 12 921 400,00 грн, (в т.ч. 8 462 329,31 грн.). Водночас, надати інформацію щодо номерів судових справ, за якими проведено виплату пенсії та розміри таких виплат, номерів усіх судових справ з невиплаченими сумами пенсії, які перебувають попереду судового рішення №460/4451/19, зокрема номери судових справ, які перебувають на виконанні в ГУ ПФУ в Рівненській області, у відповідача немає можливості, оскільки створення запитуваної інформації, потребує виконання спеціальних дій, що не підпадає під ознаки норм Закону України «Про доступ до публічної інформації». Також у листі зазначено, що відповідачем проведено виплату сум, нарахованих на виконання рішень суду по справах №№ 460/4451/19 - в сумі 54 307,01 грн, 460/2896/19 - в сумі 4 427,33 грн. Зазначені суми були зараховані на рахунок позивача, відкритий в AT «Ощадбанк», відповідно 07 грудня та 13 грудня поточного року. Вказаний лист був надісланий позивачу 04.01.2023, що стверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому відповідач направив позивачу відповідний лист.

24.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій, покликаючись на приписи Закону України «Про звернення громадян», просив надати відомості за який місяць 2021, 2022 року йому нараховано та виплачено (включено у заборгованість) доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та в якій сумі. Також з метою досудового врегулювання прошу позивач просив нарахувати та виплати йому дану доплату з 01.07.2021 в повному обсязі. Вказана заява була зареєстрована відповідачем 07.10.2022 за вхідним № 2430/11.

Відповідач за результатами розгляду заяви від 24.11.2022 скерував позивачу відповідь від 22.12.2022 за № 27879-28060/М-05/8-1700/22, у якій повідомив, що станом на 01.01.2018 основний розмір пенсії позивача складав 6 212,09 грн. На виконання рішення суду по справі № 460/3865/21 у березні 2022 року відповідачем проведено перерахунок розміру пенсії позивача, за наслідками чого її основний розмір склав 11 954,95 грн. У листі відповідач звернув увагу на те, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», право на щомісячну доплату в 2 000,00 грн мають особи, розміри пенсій яких визначені відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р. Однак, позивач маєте перерахований з 01.04.2019 розмір пенсії з грошового забезпечення станом на березень 2019 року, що такому пункту не відповідає. Оскільки перерахунок пенсії здійснено саме з підстави зміни складових грошового забезпечення, то підстав для встановлення з 01 липня 2021 року доплати в сумі 2 000 грн, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, немає. Вказаний лист був надісланий позивачу 03.01.2023, що стверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому відповідач направив позивачу відповідний лист.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В силу вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або межах повноважень та інший спосіб - на свій вибір.

Також статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, а також забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Даною статтею також надано тлумачення зазначених термінів.

Зокрема, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно частини шостої статті 5 Закону № 393/96-ВР, письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Приписами частини першої статті 14 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

В силу вимог статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Частиною першою статті 15 Закону № 393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Таким чином, системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що орган державної влади у місячний строк від дня надходження звернення зобов`язаний в межах своїх повноважень: 1) об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути заяву громадянина, який звернувся до нього з такою заявою, 2) прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення та 3) повідомити заявника про наслідки розгляду його звернення. Тобто, належним розглядом органом державної влади звернення громадянина вважатиметься безумовне виконання останнім чітко визначеної законодавцем сукупності зазначених дій (а не кожної окремо) протягом строків, встановлених статтею 20 Закону № 393/96-ВР.

З огляду на наведене, в спірних правовідносинах відповідач, отримавши заяви позивача у порядку звернення громадян, зобов`язаний був у місячний строк об`єктивно, всебічно і вчасно їх розглянути, прийняти за результатами такого розгляду відповідні рішення та повідомити про них позивача.

Як встановлено судом, 28.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив підготувати та надати інформацію про розміри (суми) виплачених йому основних видів грошового забезпечення, а саме: за посадовий оклад, за оклад за військовим званням, та процентна надбавка за вислугу років 45% за період з 01.10.2017 по 31.08.2022.

05.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати детальні розрахунки, яким чином відповідач здійснив щомісячний обрахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням усіх складових його грошового забезпечення (основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення), за кожен місяць кожного року за період з 01.10.2017 по 30.09.2022.

06.10.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив підготувати та надати йому оновлений перерахунок пенсії з 01.01.2018, аналогічно який був наданий, за виключенням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, яка складає 9 471,05 грн, а не 5 404,56 грн.

22.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати наступну інформацію (відомості): 1) відомості, згідно яких номерів судових справ здійснено виплату заборгованої пенсії пенсіонерам та в яких сумах, що склало 8 462 329,31 грн, у 2022 році; 2) надати відомості, згідно яких номерів судових справ сплановано виплату заборгованої пенсії пенсіонерам до кінця 2022 року, в яких сумах, що складе 12 921 400,00 грн; 3) надати відомості, а саме номери усіх судових справ, які перебувають в ГУ ПФУ в Рівненській області попереду судових рішень по справі № 460/4451/19, та попереду судових рішень по справі № 460/2896/19, за якими залишилось невиплачена заборгована пенсія пенсіонерам (не по всій Україні, а лише тих, які перебувають на виконанні у ГУ ПФУ в Рівненській області); 4) надати повну інформацію, щодо виконання ГУ ПФУ в Рівненській області судових рішень по справах №460/4451/19, №460/2896/19 в термін до 31.12.2022 з виплати невиплаченої позивачу пенсії, зокрема, в сумах 54 307,33 грн. та 4 427,33 грн.

За результатами розгляду заяви від 28.09.2022 відповідач скерував позивачу лист від 28.10.2022 за № 21541-21014/М-03/8-1700/22, у якому вказав про те, що чинним законодавством не передбачено обчислення розміру пенсії з врахуванням кожної складової грошового забезпечення окремо. З урахуванням наведено, відповідач вказав, що надати позивачу інформацію «про розміри (суми) виплачених Вам основних видів грошового забезпечення - а саме за посадовий оклад, оклад за військовим званням та процентна надбавка за вислугу років (45%) за період з 01.10.2017 по 31.08.2022» із зазначенням окремих визначених позивачем дат немає можливості.

За результатами розгляду заяви від 05.10.2022 відповідач скерував позивачу лист від 04.11.2022 за № 22172-21584/М-03/8-1700/22, у якому повідомив, що при перерахунку пенсій, призначених за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», засобами програмного забезпечення ПВП ДКГ формуються перерахунки пенсії з дат, визначених нормативними документами. Формування розпоряджень (розрахунків пенсії за кожен місяць, кожного року) не проводиться. Тобто, створення розрахунків пенсії за кожен місяць, кожного року потребує виконання спеціальних дій, спрямованих на створення нової інформації, що не підпадає під ознаки норм Закону України «Про доступ до публічної інформації». Таким чином, відповідач вказав, що надати розрахунки пенсії за кожен місяць, кожного року починаючи з 01.10.2017 по 30.09.2022 (відповідно до дати за квітень - вересень 2022) щомісячного розміру пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення (основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення). які слугували даній сумі пенсії кожного місяця, кожного року, розрахунків пенсії за кожен місяць, кожного року Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не має можливості.

За результатами розгляду заяви від 06.10.2022 відповідач скерував позивачу лист від 04.11.2022 за № 22169-21744/М-03/8-1700/22, до якого долучив копію перерахунку пенсії станом на 01.01.2018.

За результатами розгляду заяви від 22.11.2022 відповідач скерував позивачу лист від 30.12.2022 за № 28671-27897/М-03/8-1700/22, у якому повідомив, що станом на 10.11.2022 ним погашено заборгованість з пенсійних виплат, нарахованих на виконання рішень судів, в сумі 8 462 329,31 грн. Також відповідач вказав, що станом на 20.12.2022 ним погашено заборгованість з пенсійних виплат, нарахованих на виконання рішень судів, в сумі 12 921 400,00 грн, (в т.ч. 8 462 329,31 грн.). Водночас, надати інформацію щодо номерів судових справ, за якими проведено виплату пенсії та розміри таких виплат, номерів усіх судових справ з невиплаченими сумами пенсії, які перебувають попереду судового рішення №460/4451/19, зокрема номери судових справ, які перебувають на виконанні в ГУ ПФУ в Рівненській області, у відповідача немає можливості, оскільки створення запитуваної інформації, потребує виконання спеціальних дій, що не підпадає під ознаки норм Закону України «Про доступ до публічної інформації». Також у листі зазначено, що відповідачем проведено виплату сум, нарахованих на виконання рішень суду по справах №№ 460/4451/19 - в сумі 54 307,01 грн, 460/2896/19 - в сумі 4 427,33 грн. Зазначені суми були зараховані на рахунок позивача, відкритий в AT «Ощадбанк», відповідно 07 грудня та 13 грудня поточного року. Вказаний лист був надісланий позивачу 04.01.2023, що стверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому відповідач направив позивачу відповідний лист. Доказів на підтвердження протилежного відповідач суду не надав, а суд в ході судового розгляду не здобув.

Аналізуючи зміст листів відповідача від 28.10.2022 за № 21541-21014/М-03/8-1700/22, від 04.11.2022 за № 22172-21584/М-03/8-1700/22, від 04.11.2022 за № 22169-21744/М-03/8-1700/22, від 30.12.2022 за № 28671-27897/М-03/8-1700/22, суд констатує, що пенсійний орган не вирішив по суті питання, порушенні позивачем у заявах від 28.09.2022, від 05.10.2022, від 06.10.2022, від 22.11.2022, оскільки запитувану останнім інформацію відповідачем не надано.

Натомість, відповідач обмежився наданням загального роз`яснення щодо порядку обчислення пенсії за вислугу років, загальної інформації про виконання судових рішень по справах, у яких позивач брав участь, а також вказівкою на неможливість надання запитуваної позивачем інформації з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено обчислення розміру пенсії з врахуванням кожної складової грошового забезпечення окремо.

З даного приводу суд звертає увагу на те, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Також суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 регламентований порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - Порядок № 393).

З наявної у справі копії Протоколу за пенсійною справою № - Міноборони судом з`ясовано, що пенсію за вислугу років призначено позивачу як військовослужбовцю офіцерського складу.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з Протоколом за пенсійною справою № - Міноборони, пенсія призначена позивачу за 24 роки вислуги в розмірі 62 % відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тотожні за змістом положення щодо обчислення розміру пенсії за вислугу років закріплені у пункті 7 Порядку № 393 (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), згідно з якими пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Аналіз вищенаведених правових норм у їх взаємозв`язку свідчить про те, що розмір пенсії за вислугу років осіб з числа військовослужбовців офіцерського складу обчислюються за встановленими нормами у процентах до відповідних сум грошового забезпечення, що складається з окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

З огляду на наведене, суд констатує, що обчислення основного розміру пенсії за вислугу років здійснюється шляхом визначення загального розміру грошового забезпечення пенсіонера за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, та його множення на показник процентів, визначений за набуту вислугу років у відповідності до статті 13 Закону № 2262-XII.

Тобто, обчислення конкретного розміру частини пенсії за вислугу років за кожним окремим видом грошового забезпечення чинним законодавством не передбачено.

Відтак, в силу вимог чинного законодавства при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача відповідач зобов`язаний визначити загальний розмір відповідних сум грошового забезпечення, з якого в подальшому обрахувати основний розмір пенсії, а не здійснювати обчислення частини розміру пенсійної виплати за кожним окремим видом грошового забезпечення.

За наведених обставин суд погоджується з твердженням відповідача про те, що обчислення частини розміру пенсії за вислугу років за кожним окремим видом грошового забезпечення дійсно не передбачено чинним законодавством і що надання такої інформації дійсно не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, оскільки потребує виконання спеціальних дій, спрямованих на створення нової інформації шляхом виконання арифметичних дій.

Разом з тим, Закон № 393/96-ВР не містить жодних застережень щодо можливості невирішення по суті питань, порушених громадянином у зверненні, в разі необхідності, зокрема, створення нової інформації, виконання арифметичних дій тощо.

Орган, до якого направлена заява громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви. При цьому, відповідь на звернення повинна бути повною, вичерпною, мотивованою і ґрунтуватися на положеннях законодавства.

Жодних доказів неможливості надання повного і всебічного розгляду заяв позивача від 06.08.2022, від 08.08.2022, від 09.08.2022, від 10.08.2022, від 11.08.2022 або неможливості такого розгляду відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

При цьому, суд наголошує, що у заявах від 28.09.2022, від 05.10.2022, від 06.10.2022, від 22.11.2022, позивач просив розглянути їх саме як звернення громадянина у відповідності до вимог Закону № 393/96-ВР.

Натомість відповідач, як слідує зі змісту листів від 28.10.2022 за № 21541-21014/М-03/8-1700/22, від 04.11.2022 за № 22172-21584/М-03/8-1700/22, від 04.11.2022 за № 22169-21744/М-03/8-1700/22, від 30.12.2022 за № 28671-27897/М-03/8-1700/22, розглянув подані позивачем заяви як запити на отримання публічної інформації.

З огляду на встановлені обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача в частині розгляду заяв позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не вирішення питань, порушених у заявах від 28.09.2022, від 05.10.2022, від 06.10.2022, від 22.11.2022, та відновленню - шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути такі заяви позивача із вирішенням порушених питань у відповідності до Закону № 393/96-ВР.

Щодо позовних вимог в частині порушення відповідачем терміну розгляду заяв позивача 28.09.2022, від 05.10.2022, від 06.10.2022, від 22.11.2022, від 24.11.2022, то суд вказує на таке.

З матеріалів справи слідує, що заява позивача від 28.09.2022 отримана та зареєстрована відповідачем 29.09.2022 за вхідним № 21014/М-1700-22. Відповідь на вказану заяву відповідач надав листом від 28.10.2022 за № 21541-21014/М-03/8-1700/22, який надіслав позивачу 03.11.22.

В свою чергу, заяву позивача від 05.10.2022 відповідач отримав 06.10.2022, а відповідь надіслав 10.11.2022. Заяву від 06.10.2022 відповідач отримав 07.10.2022, а відповідь надіслав 09.11.2022. Заяву від 22.11.2022 відповідач отримав 24.11.2022, а відповідь надіслав 04.01.2023. Заяву від 24.11.2022 відповідач отримав 25.11.2022, а відповідь надіслав 03.01.2023.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено місячний строк розгляду заяв позивача 28.09.2022, від 05.10.2022, від 06.10.2022, від 22.11.2022, від 24.11.2022, а тому позовні вимоги про визнання таких дій протиправними підлягають задоволенню.

В ході судового розгляду суд встановив, що відповідач порушив строки (терміни) розгляду звернень позивача, не надав в повному обсязі запитувану позивачем інформацію, не вирішив по суті заяви позивача, подані в порядку звернення громадян, тобто не дотримався вимог Закону № 393/96-ВР, що вказує на вчинення останнім протиправних дій.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Визначаючись щодо наявності правових підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено частиною п`ятою статті 134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, при оцінці розміру витрат суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг тощо).

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Так, на підтвердження фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано:

1) копію договору про надання правничої допомоги від 09 січня 2023 року, п. 2.1 якого передбачає, що попередня вартість правничої допомоги в межах цього договору складає 4000 грн;

2) копію акта виконаних робіт від 19.04.2023 за договором про надання правничої допомоги від 09.01.2023 з описом наданих юридичних послуг, зі змісту якого вбачається, що адвокатом надано позивачу наступні види правової допомоги:

- складання позовної заяви від 11.01.2023 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій, формування доказової бази, групування доказів, додатків до позовної заяви, їх роздруківка - витрачений час 04 год.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 160/6899/20 містяться правові висновки: "Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо".

Оцінюючи подані документи, якими позивач обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи категорію складності справи, значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що сума зазначена в акті про надану правничу допомогу є завищеною, в тому числі, через кількість зазначених годин роботи адвокатом.

При цьому, враховуючи обсяг доказового матеріалу, усталеність судової практики у цій категорії справ, суд вважає, що витрати на підготовку позову у грошовому еквіваленті 4000 грн, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 (справа № 159/5837/19, провадження № 61-10459св20) міститься правовий висновок про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Тому доводи відповідача щодо неможливості розподілу витрат на правничу допомогу адвоката через відсутність доказів фактичної оплати послуг, відхиляються судом.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, приймаючи до уваги обставини цієї справи та процесуальний хід її розгляду, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн, що відповідає принципам об`єктивності, справедливості та співмірності.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 29.08.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не вирішення порушених питань у заяві ОСОБА_1 від 28.09.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 05.10.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не вирішення порушених питань у заяві ОСОБА_1 від 05.10.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 06.10.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не вирішення порушених питань у заяві ОСОБА_1 від 06.10.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.10.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 22.11.2022, наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо недотримання встановленого терміну розгляду звернення ОСОБА_1 від 24.11.2022 наданого у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не вирішення порушених питань у пунктах 1-3 заяви ОСОБА_1 від 22.11.2022, наданої у відповідності до норм Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути пункти 1-3 заяви ОСОБА_1 від 22.11.2022 із вирішенням порушених питань у відповідності до норм Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК