Справа № 300/5415/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/5415/23 пров. № А/857/22597/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2023р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання перевести на інший вид пенсії із врахуванням відомостей довідок про складові заробітної плати (суддя суду І інстанції: Чуприна О.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 27.10.2023р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Івано-Франківській обл. щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком з 26.09.2019р. згідно Закону України «Про державну службу» без урахування заробітної плати, зазначеної у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/7, № 16.3-11/8, № 16.3-11/9 від 25.09.2019р.;

зобов`язати ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.09.2019р. відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. по справі № 300/2045/19, з врахування довідок Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради: № 16.3-11/7 від 25.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 16.3-11/8 від 25.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); № 16.3-11/9 від 25.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та провести виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.2-5).

Згідно ухвали суду від 05.09.2023р. визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із адміністративним позовом до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. в частині вимог про поновлення і захист порушеного права на пенсійне забезпечення за період з 26.09.2019р. по 14.02.2023р.; позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії за віком з 26.09.2019р. без урахування заробітної плати, зазначеної у довідках № 16.3-11/7, № 16.3-11/8, № 16.3-11/9 від 25.09.2019р., та зобов`язання здійснити з 26.09.2019р. перерахунок пенсії за віком із врахуванням довідок № 16.3-11/7, № 16.3-11/8, № 16.3-11/9 від 25.09.2019р. і провести виплату, з урахуванням виплачених сум, в частині за період з 26.09.2019р. по 14.02.2023р. повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами (а.с.44-48).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.50-51).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2023р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком згідно Закону України «Про державну службу» без урахування заробітної плати, зазначеної в довідках про складові заробітної плати, видані Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/1, № 16.3-11/2 і № 16.3-11/3 від 24.09.2019р.; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. перевести з 14.02.2023р. ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до норм ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу», із врахуванням відомостей довідок Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради: № 16.3-11/3 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 16.3-11/1 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); № 16.3-11/2 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та провести виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Івано-Франківської обл. на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 73 грн. 60 коп. (а.с.112-118).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.122-126).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що право позивача ОСОБА_1 на переведення на пенсію за віком державних службовців з 20.12.2019р. встановлено рішенням суду в справі № 300/2045/19. Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. у справі № 300/2045/19, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020р. та відповідно набрало законної сили 31.03.2020р., позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. про визнання дій неправомірними щодо зобов`язання управління перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.09.2019р. та при обчисленні пенсійної виплати врахувати всі складові заробітної плати згідно довідок № 16.3-11/7, № 16.3-11/8, № 16.3-11/9 від 25.09.2019р. задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення з заявою від 26.09.2019 р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідачем помилково враховано довідки про заробітну плату № 16.3-11/7, № 16.3-11/8, № 16.3-11/9 від 25.09.2019р. Розмір пенсії склав 15000 грн. 45 коп.

У випадках, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на відповідача не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії, перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства, тому пенсійну справу позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства. Розмір пенсії (без врахування довідок про заробітну плату) склав 1564 грн. та проведено усі наступні перерахунки відповідно до змін чинного законодавства.

Звернення ОСОБА_1 до суду з позовом у справі № 300/5415/23 фактично спрямовано на перегляд висновків суду у справі № 300/2045/19, що у відповідності до норм КАС України не допускається, оскільки порушує принцип обов`язковості судових рішень, закріплений у ст.14 КАС України.

У разі якщо розмір пенсії обчислений на виконання судового рішення менше ніж розмір пенсії, на який особа має право з урахуванням внесених змін до норм законодавства, розмір пенсії такій особі визначається відповідно до діючого законодавства.

З огляду на вищевикладене, з 26.09.2019р. переведено ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на умовах, згідно яких була призначення пенсія до виконання судового рішення. Розмір пенсії після переведення з 26.09.2019р. склав 6018 грн. 91 коп.

Позивач ОСОБА_1 скерувала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.149-152).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 перебуває з 17.01.2017р. на обліку в ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказані обставини підтверджуються заявою про призначення пенсії від 17.01.2017р., протоколом № 501 від 26.01.2017р. про призначення пенсії та не заперечуються сторонами (а.с.65, 69).

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 26.07.1978р. позивач:

04.12.1979р. призначена на посаду економіста бюджетного відділу в Івано-Франківський міськфінвідділ у зв`язку з переведенням з Надвірнянського райфінвідділу;

01.11.1989р. призначена на посаду економіста 2 категорії бюджетного відділу;

01.01.1993р. переведена на посаду економіста 1 категорії бюджетного відділу;

22.02.1994. прийнята присяга державного службовця;

01.03.1994р. присвоєний 11 ранг державного службовця;

01.02.1996р. призначена начальником відділу з питань фінансування програм соціального захисту населення та соціального забезпечення за рішенням конкурсної комісії;

01.12.1999р. присвоєний 10 ранг державного службовця;

09.11.2000р. - міський фінансовий відділ перейменований у міське фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради;

02.01.2002р. - прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування;

01.01.2003р. - присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

04.04.2019р. звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.81-83).

26.09.2019р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. із заявою щодо перерахунку пенсії та переведення на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» (а.с.78).

До вказаної заяви позивач долучила, зокрема, довідки Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради: № 16.3-11/3 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 16.3-11/1 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); № 16.3-11/2 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, що підтверджено розпискою-повідомленням пенсійного органу (а.с.79).

Листом ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. № 263/05 від 07.10.2019р. ОСОБА_1 повідомлено про відмову у переводі з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з тим, що період роботи з 04.07.2001р. на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахованим до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця. За вищенаведених умов право на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» відсутнє, так як станом на 01.05.2016р. ОСОБА_1 не обіймала посаду державного службовця, та стаж державної служби за період з 22.02.1994р. по 03.07.2001р. складає 07 років 04 місяці 12 днів.

Вказані обставини встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. у справі № 300/2045/19, яке набрало законної сили 31.03.2020р.

Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. у справі № 300/2045/19, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020р., позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення з заявою від 26.09.2019р.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У рішенні від 20.12.2019р. у справі № 300/2045/19 суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог ОСОБА_1 в частині переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із стажу та із заробітної плати згідно з довідками про складові заробітної плати № 16.3-11/7, № 16.3-11/8 та № 16.3-11/9 від 25.09.2019р.

Згідно рішення пенсійного органу № 39 від 04.05.2020р. на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. у справі № 300/2045/19, ОСОБА_1 з 26.09.2019р. переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 29.04.2020р. (а.с.102).

Листом ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. № 0900-0305-8/39870 від 18.11.2022р. ОСОБА_1 повідомлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. у справі № 300/2045/19 зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення з заявою від 26.09.2019р. Однак, у зазначеному рішенні суду не зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок по наданим довідкам про складові заробітної плати № 16.3-11/7, № 16.3-11/8, № 16.3-11/9 від 25.09.2019р. Пенсійну справу приведено до норм законодавства з 26.09.2019р.; розмір пенсії склав 1564 грн. (а.с.16).

Згідно протоколу перерахунку від 17.10.2022р. пенсійного орган здійснив перерахунок пенсії позивача без врахування довідок про складові заробітної плати № 16.3-11/7, № 16.3-11/8, № 16.3-11/9 від 25.09.2019р., виданих Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (а.с.103).

Відповідно до протоколу перерахунку від 23.11.2022р. внаслідок зменшення розміру пенсії до 1564 грн. ОСОБА_1 переведено на пенсію за віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; розмір пенсії після переведення з 26.09.2019р. склав 6018 грн. 91 коп. (а.с.105-107).

Не погоджуючись із таким рішеннями відповідача про переведення її на пенсію за віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» із врахуванням довідок про заробітну плату, позивач звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач досягнула визначеного віку, має необхідний страховий стаж та стаж роботи на посадах державного службовця понад 20 років, нею дотримані всі умови, а тому є наявними правові підстави для переведення її на пенсію державного службовця.

При цьому, відповідачем під час переведення позивача на виконання рішення суду з 26.09.2019р. з пенсії за віком на пенсію державного службовця всупереч вимогам ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» та п.4 Порядку № 622 здійснено перерахунок пенсії без врахування розміру заробітної плати, зазначеного в довідках Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/1, № 16.3-11/2 і № 16.3-11/3 від 24.09.2019р.

Вказані обставини свідчать про протиправні дії відповідача щодо неврахування довідок Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/1, № 16.3-11/2 і № 16.3-11/3 від 24.09.2019р. при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 як державного службовця, та подальше переведення позивача на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Частиною першою ст.4 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з ч.1 ст.10 цього Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями абз.2 ч.3 ст.45 вказаного Закону передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016р. визначалися Законом України № 3723-XII від 16.12.1993р. «Про державну службу».

Відповідно до ч.1 ст.37 цього Закону на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу») право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016р. правове регулювання спірних правовідносин зазнало змін.

Зокрема, відповідно до ст.90 Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами п.12 Прикінцевих та перехідних положень наведеного Закону для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016р. певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу», але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» після 01.05.2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу», а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016р. (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» вік та страховий стаж.

Такий висновок відповідає правовій позиції, яка викладена у рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.04.2018р. у зразковій справі № 822/524/18 та у постановах від 26.06.2018р. у справі № 676/4235/17, від 10.04.2019р. у справі № 607/2474/17.

Як установлено під час судового розгляду, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду питання, на виконання рішення суду, про перерахунок/переведення позивачки з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідач здійснив обчислення пенсії без врахування довідок Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/1, № 16.3-11/2 і № 16.3-11/3 від 24.09.2019р., тому прийняв рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, зі змісту рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019р. у справі № 300/2045/19 слідує, що розглянутий спір стосувався права позивача на призначення та виплату пенсії державного службовця, при цьому пенсійний орган відмовив у зарахування до стажу державної служби позивача періоду роботи в органах місцевого самоврядування.

Задовольняючи позов у справі № 300/2045/19, суд дійшов висновку про помилковість відмови у зарахуванні до стажу державної служби позивача періоду роботи в органах місцевого самоврядування, через що зобов`язав пенсійний орган перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, питання про складові довідок Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/1, № 16.3-11/2 і № 16.3-11/3 від 24.09.2019р., які повинні враховуватися під час розрахунку та виплати пенсії позивача, судом у справі № 300/2045/19 не вирішувалося.

Також вирішення цього питання за встановлених обставин справи № 300/2045/19 було б передчасним, оскільки спору щодо складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця між сторонами не виникало.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду у справі № 300/2045/19 розрахунок розміру пенсії позивача за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» проведений пенсійним органом без врахування довідок про складові заробітної плати.

Відтак, відповідачем визначено, що такий розмір є меншим розміру призначеної раніше пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України № 108/95-ВР від 24.03.1993р. «Про оплату праці» /Закон № 108/95-ВР/ заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч.1 ст.66 Закону України № 1788-ХІІ від 05.11.1991р «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно п.4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затв. постановою КМ України № 622 від 14.09.2016р., пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби;

розмір виплат ( крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 р. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Як вбачається з матеріалів спари, позивачем надано відповідачу:

довідку Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради: № 16.3-11/3 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) на суму;

довідку Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/1 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

довідку Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 16.3-11/2 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби (а.с.85-89).

Зазначені довідки складені за формою, затвердженою постановою правління ПФ України № 1-3 від 17.01.2017р «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У затвердженій цією постановою формі довідки складові заробітної плати складаються з: посадового окладу, надбавку за ранг, надбавки за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають прийматися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плазу (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами.

Реалізація права на соціальний захист та неприпустимість обмеження прав громадян на достатній життєвий рівень закріплений нормами Конституції України, відповідно до яких конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, відповідач не довів правомірності своїх дій щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з правовими позиціями Конституційного Суду України одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз.3 пп.3.1 п.3 мотивувальної частини Рішення від 29.06.2010р. № 17-рп/2010); «принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності» (абз.6 пп.2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення від 20.12.2017р. № 2-р/2017).

Конституційний Суд України, в своїх рішеннях виходить з того, що громадяни розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, а тому непередбачувані й часті зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи спірні правовідносини відповідно до наявних в матеріалах справи документів та через аналіз діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу».

Питання щодо порядку переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії неодноразово було проаналізовано у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015р. у справі № 21-612а14, постановах Верховного Суду від 23.10.2018р. у справі № 317/4184/16-а; від 17.05.2019р. у справі № 511/777/17; від 11.07.2019р. у справі № 264/6292/16-а; від 10.10.2019р. у справі № 520/7533/17; від 13.02.2020р. у справі № 263/3478/17; від 17.07.2020р. у справі № 335/13894/16-а, в яких суди дійшли висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії. У іншому ж випадку, якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказані правовідносини є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Правовідносини щодо первинного призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», подальшого переходу на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і повернення до пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», розцінюються відповідно до положень чинного законодавства та усталеної судової практики як переведення на інший вид пенсії.

Виходячи з вищевикладеного, правильним способом відновлення порушених прав, свобод та інтересів, за захистом яких ОСОБА_1 звернулася до суду, слід вважати зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. перевести з 14.02.2023р. ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до норм ст.37 Закону України № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. «Про державну службу», із врахуванням відомостей довідок Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради: № 16.3-11/3 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 16.3-11/1 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); № 16.3-11/2 від 24.09.2019р. про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та провести виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його задоволення, із вищевказаних мотивів, обравши при цьому правильний спосіб правового захисту порушеного права позивача.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2023р. в адміністративній справі № 300/5415/23 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 02.02.2024р.