Справа № 520/9777/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 р. Справа № 520/9777/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 (суддя: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 18.08.23) по справі № 520/9777/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Йокатта Фудз"

до Житомирської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Йокатта Фудз" (далі позивач, ТОВ "Йокатта Фудз") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України (далі відповідач, Житомирська митниця, митний орган), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101000/2023/000059/2 від 08.03.2023 Житомирської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА 101030/2023/000022 від 08.03.2023 Житомирської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101030/2023/000001/1 від 08.03.2023 Житомирської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 101030/2023/000023 від 08.03.2023 Житомирської митниці Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні рішення відповідача є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки декларантом на виконання вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) було надано митному органу повний пакет належним чином оформлених документів, які містили всю необхідну інформацію про вартість товару, зокрема: контракти з постачальниками, специфікації до контрактів, рахунки фактури (інвойси), платіжні інструкції, що стосуються оплати вартості товару, документи, що містять відомості про вартість перевезення товару. Всі подані документи узгоджувалися між собою, не містили будь-яких розбіжностей або ознак підробки. Вказані обставини свідчать про те, що митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 520/9777/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Йокатта Фудз" (, вул. 23 Серпня, буд. 12-А, літ."И-2", кім. 4,м. Харків,61072) до Житомирської митниці Державної митної служби України (вул. Перемоги, буд. 25,м. Житомир,10003, ) про визнання протиправними та скасування рішень, - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101000/2023/000059/2 від 08.03.2023р. Житомирської митниці Державної митної служби України.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА 101030/2023/000022 від 08.03.2023р. Житомирської митниці Державної митної служби України.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101030/2023/000001/і від 08.03.2023р. Житомирської митниці Державної митної служби України.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 101030/2023/000023 від 08.03.2023р. Житомирської митниці Державної митної служби України.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирської митниці Державної митної служби України (вул. Перемоги, буд. 25,м. Житомир,10003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Йокатта Фудз" (, вул. 23 Серпня, буд. 12-А, літ."И-2", кім. 4,м. Харків,61072 ) суму судового збору у розмірі 14186,29 грн. (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят шість гривень двадцять дев`ять копійок).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі № 520/9777/23 та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що в документах, поданих позивачем для митного оформлення, містяться розбіжності та відсутні всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Так, у графі 44 митної декларації № 23UA62U9 під кодом 4104 вказано реквізити зовнішньоекономічного контракту №WHY004 від 28.09.2022, який не було надано до митного оформлення; надана позивачем договір-заявка про надання транспортно-експедиційних послуг від 22.02.2023 № 2202-5 містить відомості про перевезення вантажу вагою 21500 кг, в той час як вага товару зазначена в автотранспортній накладній становить 19124,5 кг; договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.02.2023 № 2402-5 оформлено пізніше, ніж експедитор отримав замовлення на перевезення товару, що викликає сумнів в дійсності даного документу; рахунок на оплату витрат на організацію перевезення від 28.02.2023 № 2302122 містить посилання на договір від 05.03.2020 № НSVB0503/2, який не було надано до митного оформлення, та не дає можливості митному органу перевірити всі складові митної вартості.

Також, апелянт зазначив, що в рахунку на оплату витрат на організацію перевезення від 28.02.2023 № 2302122 є посилання на коносамент 61) із зазначенням ваги (19124,5 кг), яка не відповідає вазі, заявленій у коносаменті (25875 кг); копія митної декларації країни відправлення № 0042669 від 05.12.2022 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки викладена на мові, яка не є мовою митних союзів, членом яких є Україна, та мовою міжнародного спілкування; наданий висновок про вартість товару № 111/54 від 06.03.2023, складений ДП "Держзовнішінформ", не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки до нього не долучено документи, використовувані експертом під час його складання (листа компанії постачальника від 01.03.2023 та інформації з мережі Інтернет).

Таким чином, відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України є складовою митної вартості. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 55 Митного кодексу України, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості №UА 101000/2023/000059/2 та №UА 101030/2023/000001/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, які є предметом оскарження у даній справі.

Зауважив, що дійсна вартість товару для митних цілей повинна підтверджуватися належними документами, тобто такими, які містять об`єктивні відомості про вартість товару. Проте, ні основні, ні додаткові документи, надані позивачем, не містили об`єктивних відомостей про митну вартість задекларованого товару, відтак їх не можна вважати належними. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог щодо підтвердження митної вартості товарів, а тому митниця мала право на коригування митної вартості.

Вважає, що дії посадових осіб митниці при проведенні контролю правильності декларування митної вартості товарів, які ввозились за електронними митними деклараціями, прийняті рішення про коригування митної вартості та картки відмови відповідають приписам законодавства з питань митної справи, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що між позивачем та китайською компанією «WUYISHAN HANDE FOOD CO., LTD», як продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №WHY004 від 28.09.2022.

Відповідно до пункту 1.1. контракту, продавець зобов`язався продати покупцю товар згідно зі специфікацією. При цьому в пункті 2.1. контракту зазначено, що поставка товару здійснюється партіями на умовах, погоджених сторонами у специфікаціях. Найменування, асортимент, показники якості, загальна кількість, ціна, вартість партії, строк поставки, умови поставки згідно Інкотермс-2010 тощо сторони узгоджують шляхом підписання специфікації до контракту, яка є його невід`ємною частиною. Згідно з пунктом 2.3. контракту, у ціну товару включена вартість експортної морської упаковки, тари, маркування. Митне очищення та інші платежі на території країни покупця сплачуються покупцем. Відповідно до пункту 5.3. контракту, продавець зобов`язаний за свій рахунок упакувати товар згідно з умовами транспортування та умовами країни продавця. Упаковка повинна містити відповідне маркування. Вартість упаковки та тари включена у вартість товару.

Пунктами 1.2. та 1.3. вказаного контракту передбачено, що виробником та вантажовідправником товару є китайська компанія «WUYISHAN HANDE FOOD CO., LTD», розташована: NO.15, WANGFENG GOAD, XINGTIAN TOWN, WUYISHAN COUNTY, FUJIAN, CHINA, реєстраційний номер заводу: 3500/02424.

Товар поставляється морським судном/автомобільним транспортом на митну територію України (п. 3.1. контракту).

Відповідно до пункту 4.1. контракту, валюта контракту та платежу - долари США.

Пунктом 4.2. контракту передбачено, що покупець зобов`язаний перерахувати 10% (десять відсотків) від загальної вартості партії товару, вказаної у специфікації, на банківський рахунок продавця та відправити продавцю офіційне підтвердження з печаткою банку покупця по факсу або електронною поштою. 30% (тридцять відсотків) специфікації повинні бути оплачені після завантаження товару на борт судна для доставки покупцю. 100% (сто відсотків) від загальної вартості партії товару, вказаної у специфікації, повинні бути оплачені покупцем на банківський рахунок продавця до прибуття контейнера з товаром у порт розвантаження.

Пунктом 4.3. контракту передбачено, що відвантаження товару здійснюється продавцем протягом 30 (тридцяти) календарних днів після внесення покупцем на банківський рахунок продавця передоплати у розмірі не менш ніж 10% (десять відсотків) вартості партії товару, вказаної у специфікації, за виключенням випадків, коли відвантаження здійснюється пізніше на прохання покупця.

Згідно з пунктом 4.4. контракту, продавець передає покупцю наступні документи: ветеринарний сертифікат, інспекційний сертифікат якості, інвойс, пакувальний лист, сертифікат походження, коносамент, сертифікат про відсутність ГМО, декларацію виробника, комерційну пропозицію, лист про технологічний процес, а також інші документи на вимогу покупця.

Згідно зі специфікацією (додаток №2 від 19.10.2022 до контракту купівлі-продажу №WHY004 від 28.09.2022), передбачена поставка наступного товару: філе вугря смажене з доданням соусу, не мариноване, не копчене, заморожене. Латинська назва: Anguilla Rostrata (аквакультура). Запаковано по 2*5 кг в картонні коробки в один 10 кг картонний коробок. Розмір 16-26 ун. Вага нетто 22 500 кг. Ціна за кілограм 11,90 доларів США. Загальна вартість товару 267750 доларів США (22500 кг * 11,9$ = 267750$).

Відповідно до специфікації, умови поставки товару CFR Klaipeda, строк оплати та строк поставки згідно контракту.

Продавець компанія «WUYISHAN HANDE FOOD CO., LTD» (Китай) надав позивачу ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» інвойс №HD22063 від 24.11.2022 на оплату за контрактом купівлі-продажу №WHY004 від 28.09.2022 на суму 267750 доларів США за товар. Позивачем здійснено повну оплату за товар згідно зі специфікацією та вказаним інвойсом, що підтверджується платіжними інструкціями № 48 від 12.12.2022 на суму 53 556 доларів США, № 60 від 10.01.2023 на суму 100 000 доларів США, № 63 від 11.01.2023 на суму 114 194 доларів США.

Продавцем поставлено товар, специфікацією та інвойсом на умовах - CFR Klaipeda з порту міста Сямень, Китай (Xiamen, CHINA) до порту міста Клайпеда, Литва (Klaipeda, Lithuania). Згідно з коносаментом №61 від 09.12.2022, один контейнер №EМСU5482690 із замороженим смаженим вугрем вагою брутто - 25875 кг (брутто вага з тарою або упаковкою) було відвантажено на борт судна 09.12.2022.

Компанією «WUYISHAN HANDE FOOD CO., LTD» було оформлено пакувальний лист на вищевказаний товар походженням з Китаю вагою брутто 25875 кг, нетто 22500 кг, контейнер №EМСU5482690, контракт №WHY004 від 28.09.2022, інвойс №HD22063 від 24.11.2022.

02.03.2023з метою митного оформлення товару, позивач подав:

1. митну декларацію від 02.03.2023 №23UA62U9 щодо митного оформлення частини товару вагою брутто 19124,5 кг (нетто 16630 кг), митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 203 910,67 доларів США (7 456 727,62 грн.);

2. митну декларацію від 06.03.2023 №23UA14U1 щодо митного оформлення частини товару вагою брутто 6750,5 кг (нетто 5870 кг), митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 71982,58 доларів США (2 632 302,07 грн.).

08.03.2023 ТОВ «Йокатта Фудз» було відмовлено у митному оформленні товару та видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 101030/2023/000023, № 101030/2023/000022.

Також, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА 101000/2023/000059/2 від 08.03.2023 (за митною декларацією №23UA62U9) та №UА 101000/2023/000001/1 від 08.03.2023 (за митною декларацією №23UA14U1).

Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не вказав, який саме документ містить розбіжності, та які конкретно були розбіжності. Крім цього, у запиті митний орган не зазначив які саме розбіжності містилися в товаросупровідних документах, а тому декларант був позбавлений можливості усунути сумніви, які виникли у митного органу, на етапі консультацій перед винесенням рішення про коригування митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

У свою чергу, відповідно до положень ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною першою статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 5 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу вказаних положень Кодексу вбачається, що законодавцем передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Колегія суддів зазначає, що, відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 4-6 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Окрім того, положеннями п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною другою статті 55 МК України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.02.2019 по справі №810/5436/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як свідчать матеріали справи, митне оформлення товару, поставленого за контрактом купівлі-продажу №WHY004 від 28.09.2022 та специфікацією - додатком №2 від 19.10.2022 до контракту, здійснювалось ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» шляхом подання до відділу митного оформлення Житомирської митниці Державної митної служби України двох митних декларацій в електронній формі, а саме: митної декларації від 02.03.2023 № 23UA62U9 щодо митного оформлення частини товару вагою брутто 19124,5 кг (нетто 16630 кг) та митної декларації від 06.03.2023 №23UA14U1 щодо митного оформлення частини товару вагою брутто 6750,5 кг (нетто 5870 кг).

Митна вартість розрахована позивачем за основним методом - ціною (договору) контракту.

У відповідь на подані позивачем разом з документами для підтвердження митної вартості товару митні декларації позивач отримав повідомлення від митниці, в яких, зокрема, зазначено, що документи, подані для митного оформлення, містять розбіжності, які не містять усіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

На отримані від митниці повідомлення позивач надав листи №06/03-1 від 06.03.2023 та №07/03-1 від 07.03.2023 з відповідними поясненнями та додатковими документами на вимоги та зауваження відповідача.

Згідно з відомостями, вказаними у графі 44 митної декларації від 06.03.2023 № 23UA62U9, доповненні до МД №1 (форма МД-6), декларації митної вартості (графа 4), на підтвердження задекларованої митної вартості товару позивач загалом (з урахуванням наданих додатково) надав електронні копії наступних документів: зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №WHY004 від 28.09.2022 між ТОВ ЙОКАТТА ФУДЗ та китайською компанією WUYISHAN HДNDE FOOD СО.. LTD (код 4104); додатку № 2 (специфікації) від 19.10.2022 до контракту № WHY004 від 28.09.2022 (код 4103); рахунку-фактури (інвойсу) №HD22063 від 24.11.2022 (код 0380); сертифікату Торгово-промислової палати Китаю про засвідчення інвойсу №233500ВО/000003 від 04.01.2023 (код 9000); коносаменту №61 від 09.12.2022 (код 0705); експортної вантажної митної декларації № 00042669 від 05.12.2022 (код 9610); платіжного доручення №60 від 10.01.2023, платіжного доручення №63 від 11.01.2023 та № 48 від 12.12.2022 про оплату позивачем товару за контрактом (код 3001); прайс-листа №14-10-22 від 14.10.2022 (код 3014); декларації виробника від 24.11.2022 (код 9000); пакувального листа б/н від 24.11.2022 (код 0271); зображення товару (фотографії) від 02.03.2023 (код 9000); міжнародного ветеринарного сертифікату або ветеринарного свідоцтва № LT 0317643/68 від 27.02.2023 (код 0853); сертифікату про походження товару №С80078 від 08.12.2022 (код 0861); заяви декларанта або уповноваженої ним особи у вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів, з додаванням копії NON-GMO CERTIFICATE від 24.11.2022 (код 5141); листа про аква-культуру від 24.11.2022 (код 5059); висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого Державним підприємством Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків (ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ") з вих. №111/54 від 06.03.2023 (код 3016); специфікації до інвойсу №HD22063 від 24.11.2022 (код 9000); міжнародної автотранспортної накладної - CMR№7074/1 від 27.02.2023 (код 0730); договору транспортно-експедиторського обслуговування №HSVB0503/2 від 05.03.2020, укладеного між ТОВ "ЙОКАТТА ФУДЗ" та TOB "СВ БРОК" (код 4301); рахунку-фактури про оплату наданих транспортно-екс

Разом з цим, отримавши від декларанта зазначені документи, митний орган у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів, зокрема, вказав, що позивач на момент відвантаження товару на борт судна 09.12.2022 не сплатив продавцю 10% вартості товару згідно з пунктом 4.3 контракту купівлі-продажу, що може впливати на остаточну ціну реалізації товару та ціну, що підлягає сплаті за товар.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа позивача №07/03-1 від 07.03.2023 (том 1, а.с. 46-зворот), при вирішенні питання сплати за товар з постачальником була досягнута домовленість про прийнятність та достатність сплати передоплати у сумі 53556 доларів США. Баланс поставки був сплачений двома частинами 100 000 доларів США за платіжним дорученням № 60 від 10.01.2023 та 114194 доларів США за платіжним дорученням № 63 від 11.01.2023. Оплата була здійснена до заходу вантажу 10.02.2023 у порт прибуття Клайпеда, Литва. Умови контракту виконані в повному обсязі, відстрочення платежу за інвойсом №HD22063 від 24.11.2022 відсутні.

Таким чином, висновок відповідача про те, що ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» станом на 09.12.2022 не сплатило продавцю передоплату в розмірі не менше ніж 10% від вартості товару не відповідає обставинам справи і є помилковим.

Копії вищевказаних платіжних доручень були надані митниці та додані до матеріалів справи.

Крім того, позивач також повідомив відповідача, що після поставки товару продавцем - компанією WUYISHAN HANDE FOOD CO., LTD (Китай) згідно з коносаментом №92 від 19.01.2023, у контейнері №EGSU5020330, на умовах - CFR Klaipeda - до порту міста Клайпеда, Литва, організація подальшого транспортування товару від порту призначення у місті Клайпеда у Литві до міста Києва в Україні здійснювалась ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» шляхом залучення двох експедиторів: TOB «СВ БРОК» та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .. При цьому, експедитором ФОП ОСОБА_1 був укладений договір з перевізником - ФОП ОСОБА_2 на перевезення товару до місця призначення у місті Києві. Для подальшого автомобільного перевезення товару та дотримання вагових норм вантажних перевезень весь товар, доставлений у порт призначення за вищевказаною специфікацією (додаток №2 від 19.10.2022 до контракту), за коносаментом №61 від 09.12.2023 був поділений на частини.

Стосовно частини поставленого товару вагою брутто 6750,5 кг (нетто 5870 кг) позивач надав розрахунок митної вартості за основним методом - ціною договору (контракту) із зазначенням усіх її складових та докладно пояснив відповідачу, якими документами підтверджується митна вартість товару, в тому числі, ціна товару за специфікацією та транспортні витрати за межами території України, з посиланням на укладені договори, заявки на перевезення, рахунки експедиторів TOB "СВ БРОК" та ФОП ОСОБА_1 про оплату послуг, довідки експедиторів ТОВ "СВ БРОК" та ФОП ОСОБА_1 про розмір транспортних витрат за межами території України. Позивач відмітив, що страхування товару не здійснювалося.

Щодо посилання митного органу в оскаржуваних рішенях про коригування митної вартості товарів №UА 101000/2023/000059/2 та №UА 101000/2023/000001/1 на те, що відповідно до відомостей, що містяться в автотранспортній накладній CMR №7074/1 від 27.02.2023, перевізником оцінюваного товару є ФОП ОСОБА_3 , яким з ФОП ОСОБА_1 укладено договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг від 22.02.2023 № 2202-5 про перевезення морепродуктів вагою 21500 кг, що не відповідає вазі товару (19124,50 кг), вказаному у автотранспортній накладній, а також, що відповідно до відомостей, що містяться в автотранспортній накладній CMR №7074/2 від 02.03.2023, перевізником оцінюваного товару є ФОП ОСОБА_4 , яким з ФОП ОСОБА_1 укладено договір-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2023 № 2702-5 про перевезення морепродуктів вагою 21500 кг, що не відповідає вазі товару (6750,5 кг), вказаному у автотранспортній накладній, позивачем Житомирській митниці разом з відповідними документами було надано листи з поясненнями, в яких, зокрема, зазначено наступне.

Так, у листі № 06/03-1 від 06.03.2022 позивач вказує, що у договорі-заявці про надання транспортно-експедиційних послуг від 22.02.2023 №2202-5, укладеному між ФОП ОСОБА_5 (перевізник) та ФОП ОСОБА_6 (експедитор) про перевезення морепродуктів вагою 21500 кг, зазначена вага консолідованого товару по двом МД: на МД №23UA6209 від 02.03.2023 товар «Філе вугря смажене, з додаванням соусу, не мариноване, не копчене, заморожене» у кількості нетто 16630кг/брутто 19124,5 кг та на МД №23UA0704 від 06.03.2023 товар «Заморожені, неглазуровані Лоїнси Тунця, сорту АВ» у кількості нетто 2150кг/брутто 2322кг.

В листі № 08/03-1 від 08.03.2023 позивач вказує, що у договорі-заявці про надання транспортно-експедиційних послуг від 27.02.2023 №2702-3, укладеному між ФОП ОСОБА_4 (перевізник) та ФОП ОСОБА_6 (експедитор) про перевезення морепродуктів вагою 21500 кг, зазначена вага консолідованого товару по двом МД: на МД №23UA1401 від 06.03.2023 товар «Філе вутря смажене, з доданням соусу, не мариноване, не копчене, заморожене» у кількості нетто 5870кг/брутто 6750,5кг та на МД №23UA13U2 від 06.03.2023 товар «Заморожена креветка ваннамей, розмір 21/25, глазування 30%, пакування 2кг 10 шт/ящ» у кількості нетто 13300кг/брутто 14630кг. На підтвердження цього рахунки виставлені на фактично надані послуги.

Щодо сумнівів митного органу у дійсності договору-заявки про надання транспортно-експедиційних послуг від 22.02.2023 №2202-5, обгрунтованих тим, що останній складено пізніше, ніж експедитор отримав замовлення на перевезення морепродуктів, позивач у вказаному вище листі від 07.03.2023 повідомив митний орган, що для запобігання штрафних санкцій у разі затримки обробки контейнерів у порту, заявки ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» підписує якомога ближче до дати навантаження. ФОП ОСОБА_7 є постійним партнером позивача та для того, щоб фактично автомобіль до майбутнього перевезення був наявним, експедитор підписує заявки заздалегідь на власних умовах. На підтвердження чого митному органу надано лист-пояснення №2 від 07.03.2023 від ФОП ОСОБА_8 , копія якого міститься в матеріалах справи.

Щодо різниці у показниках ваги товару, вказаної у коносаменті №61 -25875 кг та ваги задекларованого товару - 19124,5 кг (за МД №23UA6209 від 02.03.2023) та - 25875 кг та ваги задекларованого товару 6750,5 кг (за МД №23UA1401 від 06.03.2023), на яку посилається відповідач в оскаржуваних рішеннях, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ БРОК», як експедитором, укладений договір транспортно-експедиторського обслуговування №HSVB0503/2 від 05.03 2020, за умовами якого клієнт доручає, а експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг клієнтові за погодженням сторін. Відповідно до п. 12 даного договор, умови перевезення, вид та найменування вантажу, вид транспорту, розмір плати експедиторові, пункти відправлення та призначення, а також інші умови, пов`язані з виконанням цього договору, встановлюються за угодою сторін і оформлюються заявками у формі, погодженій сторонами у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до заявки №7074/1 від 30.12.2022, ТОВ «СВ БРОК» та ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» погодили предмет та умови надання транспортно-експедиційних послуг щодо частини вантажу, поставленого за вищевказаним контрактом купівлі-продажу, вагою брутто 6750,5 кг, за заявкою №7074/2 від 30.12.2022 - вагою брутто 19124,5 кг.

Відповідно до вказаного вище договору, ТОВ «СВ БРОК» надало ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» два рахунки на оплату послуг експедитора щодо частини поставленого товару вагою брутто 6750,5 кг та 19124,5 кг відповідно, а саме:

- рахунок на оплату №2302121 від 28.02.2023, згідно з яким ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» належало оплатити на рахунок експедитора наступні послуги щодо товару вагою брутто 6750,5 кг, який прибув згідно з коносаментом №61 у контейнері №EMCU5482690: послуги з організації перевалки вантажу, послуги з організації вантажно-розвантажувальних робіт за межами території України, без ПДВ - 31047,11 грн., демередж-понаднормове використання контейнерного обладнання за межами території України без ПДВ - 17708,54 грн., винагороду експедитора на території України з ПДВ 20% - 500,00 грн., транспортно-експедиторські послуги на території України з ПДВ 20% - 3505,91 грн.. Загальна сума рахунку без ПДВ - 52761,56 грн., загальна сума з ПДВ - 53562,74 грн. (в тому числі ПДВ - 801,18 грн.). Всього вартість послуг експедитора за межами території України склала 48755,65 грн. без ПДВ (31047,11 грн. + 17708,54 грн.);

- рахунок на оплату №2302122 від 28.02.2023, згідно з яким ТОВ «ЙОКАТТА ФУДЗ» належало оплатити на рахунок експедитора ТОВ «СВ БРОК» наступні послуги щодо товару вагою брутто 19124,5 кг, який прибув згідно з коносаментом №61 у контейнері №EMCU5482690: послуги з організації перевалки вантажу, послуги з організації вантажно- розвантажувальних робіт за межами території України, без ПДВ - 88365,13 грн., демердж-понаднормове використання контейнерного обладнання за межами території України без ПДВ - 50401,26 грн., винагороду експедитора на території України з ПДВ 20% - 500,00 грн., транспортно-експедиторські послуги на території України з ПДВ 20% - 10848,95 грн.. Загальна сума рахунку без ПДВ - 150115,34 грн., загальна сума з ПДВ - 152385,13 грн. (в тому числі ПДВ - 2269,79 грн.). Всього вартість послуг експедитора за межами території України - 138766,39 грн. без ПДВ (88 365,13 гри.+ 50 401,26 грн.).

Тобто, з наведеного слідує, що для подальшого автомобільного перевезення товару та дотримання вагових норм вантажних перевезень весь товар, доставлений у порт призначення, за вищевказаною специфікацією (додаток №2 від 19.10.2022 до контракту) та коносаментом №61 був поділений на частини. Митна декларація №23UA62U9 була подана декларантом з метою митного оформлення частини товару, поставленого згідно з коносаментом №61, вагою брутто 19124,5 кг, а митна декларація №23UA14U1 - з метою митного оформлення частини товару, поставленого згідно з коносаментом №61, вагою брутто 6750,5 кг.

Враховуючи вищезазначене, сумніви відповідача щодо ваги товару, вказаної у транспортних документах, є необґрунтованими.

Посилання митного органу в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів на те, що додатково надана позивачем копія митної декларації країни відправлення містить інформацію про номери коносамента та контракту, відмінні від номерів таких документів, що надавались до митного оформлення, колегія суддів вважає необґрунтованим, з огляду на таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що в експортній митній декларації №00042669 від 05.12.2022 зазначено наступні відомості: в графі «Номер контракту» вказано: «HD22063»; в графі «Маркування та примітки» вказано: «Контейнер ЕMCU5482690, YD, коносамент EGLV61; відомості про товар: код товару , найменування - вугор заморожений у 10 кг ящику, кількість - 22500 кг нетто (25875 кг брутто), кількість місць - 2250, ціна за одиницю - 11,90 дол. США за кг, загальна вартість - 267750 дол. США.

Колегія суддів зауважує, що коносамент - це товаророзпорядчий документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу.

Щодо товару, поставленого позивачу продавцем компанією «WUYISHAN HANDE FOOD CO., LTD» за вищевказаним контрактом, був оформлений коносамент від 09.12.2022, який містить, зокрема, наступні відомості: в графі 5 вказаний номер документа: 61; в графі 25 поряд із штрих-кодом вказаний номер: EGLV61; у графі 18 вказаний номер контейнера: EMCU5482690; в графі 20 та 21 вказаний опис та кількість товару: заморожений смажений вугор у 2250 картонних коробках, вага брутто 25875 кг.

Таким чином, номер коносамента та номер контейнера, вказані в експортній митній декларації, співпадають з номером коносамента та номером контейнера, вказаними у коносаменті.

Варто зауважити, що в експортній митній декларації у графі «Номер контракту» був вказаний номер інвойсу HD22063, який продавець компанія «WUYISHAN HANDE FOOD CO., LTD» надав позивачу для оплати товару. Інвойс - це основний торговий документ, який супроводжує будь-який вантаж, що відправляється за кордон. Отже, номер інвойсу був вказаний в експортній митній декларації правомірно.

Таким чином, будь-які розбіжності у відомостях, які містяться в експортній митній декларації та коносаменті, відсутні.

Щодо посилання митного органу на неможливість використання для підтвердження заявленої митної вартості наданого позивачем нового висновку про вартісні характеристики товару ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" №111/54 від 06.03.2023, в якому інформація щодо умов поставки товару відрізняється від аналогічної інформації, наведеної у попередньо наданому до митного органу висновку з такими ж реквізитами, колегія суддів зазначає, що як повідомляє сам позивач (зокрема, в листі наданому до Житомирської митниці №07/03-1 від 07.03.2013), наведені обставини зумовлені помилкою у базисі поставки. Наданий повторно висновок про вартісні характеристики товару ДП "ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ" №111/54 від 06.03.2023 містить виправлену (вірну) інформацію щодо умов поставки товару.

Крім того, у рішеннях про коригування митної вартості товару відповідач зазначив, що згідно з Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати («Інкотермс 2010»), за умовами поставки CIF, продавець повинен за власний рахунок застрахувати вантаж на користь покупця і передати йому страховий поліс, який відповідно до ст. 53 Митного кодексу України подасться декларантом до митного оформлення з метою підтвердження митної вартості. Додатково наданий прайс-лист від 14.10.2022 не усуває вищезазначені розбіжності.

З приводу вказаного твердження митного органу, слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 2.1. контракту купівлі-продажу №WHY004 від 28.09.2022, умови поставки згідно Інкотермс-2010 сторони узгоджують шляхом підписання специфікації до контракту, яка є його невід`ємною частиною. У додатку 2 специфікації від 19.10.2022 до контракту (а також в усіх інших супроводжувальних документах на товар) зазначені умови поставки CFR Клайпеда. Згідно Інкотермс, в редакції 2010 року, термін CFR передбачає, що договір страхування не зобов`язана укладати жодна із сторін.

Таким чином, посилання відповідача на те, що до митного оформлення з метою підтвердження митної вартості товару, поставленого на умовах CIF, декларант повинен надати страховий поліс, оформлений продавцем, є безпідставними.

Отже, з наведеного слідує, що позивачем був наданий відповідачу достатній обсяг документів, які дозволяють підтвердити задекларовану митну вартість товару та розмір її складових. Будь-які розбіжності щодо інформації про розмір витрат позивача у наданих документах відсутні. Усі складові митної вартості товару митної вартості товару за основним методом - ціною договору (контракту) підтверджені документально.

Так, позивач на підтвердження ціни товару надав відповідачу копії наступних основних документів: контракту купівлі-продажу, додатку-специфікації на товар, інвойсу, документів щодо розрахунків за товар на момент його поставки та декларування. На підтвердження розміру транспортних витрат за межами України позивач надав відповідачу копії договорів, заявок між позивачем та експедиторами, договору між експедитором та перевізником, рахунків експедиторів про оплату послуг, довідок експедиторів про транспортні витрати за межами України. У довідках про транспортні витрати, зокрема, зазначено, що товар не страхувався. Розбіжностей у наданих документах відповідач не виявив.

У свою чергу, митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

У рішеннях про коригування митної вартості товару відповідач не обґрунтував, чому за наявності вищевказаних документів та пояснень, він вважає непідтвердженими вартість товару та витрати позивача на транспортування товару по іноземній території.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Посилання апелянта на те, що при виконанні митних формальностей за спірними митними деклараціями спрацювала форма контролю системи управління ризиками щодо необхідності здійснити посилений контроль правильності визначення митної вартості товарів, витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, колегія суддів вважає такими, що не стосується обставин, які мають виключне значення для коригування задекларованої позивачем митної вартості товару.

Спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 57 МК Верховний Суд зробив у постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а. Підстав для відступу від цього висновку колегія суддів не знаходить.

Колегія суддів також враховує, що цінова інформація, викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС), не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.

Крім того, відповідач, приймаючи спірні рішення про коригування митної вартості, порушив встановлений законодавством порядок визначення митної вартості товару із застосуванням резервного методу.

Порядок застосування резервного методу визначення митної вартості товарів встановлено статтею 64 МК України.

Так, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (САТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, тобто із застосуванням резервного методу, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема, має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, у графі 33 „Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17.

Відповідно до статті 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Між тим, у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено лише про неможливість застосування другорядних методів визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів.

Докази в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів у спірних рішеннях не наводяться та до матеріалів даної справи відповідачем не надано.

При цьому, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, зокрема, якісних характеристик, розміру партії, вартості фрахту, умов оплати, кон`юнктури ринку, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, методу визначення митної вартості.

Отже, підстав вважати, що спірні рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України немає.

Згідно існуючої судової практики Верховного Суду, хоча показники вартості попередньо імпортованих товарів беруться митним органом до уваги, рішення про коригування митної вартості не може бути визнане законним у разі, якщо відмінність у вартості попередньо імпортованих товарів є єдиною причиною для такого коригування.

Так, Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 звернув увагу на те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, з системного аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Своєю чергою, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту, не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірні рішення Житомирської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Як наслідок, підлягають скасуванню і спірні картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті відповідачем на підставі рішень про коригування митної вартості.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митних деклараціях було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року по справі № 520/9777/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 по справі № 520/9777/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова В.Б. Русанова