Справа № 300/6664/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2024 р. справа № 300/6664/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Іллюк А.Р.
представників позивача Прохорчук С.М., Павленка В.В.,
представників відповідача - Варцабюка В.О., Малкович Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє
до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.06.2023 № 005712/0701, від 30.08.2023 № 008882/0701 та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє (далі позивач, ТОВ, платник податків) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі відповідач, ГУ ДПС, контролюючий орган), в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 005712/0701 та зобов`язати відповідача повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 148317,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 005713/0701 та податкове повідомлення-рішення від 30.08.2023 № 008882/0701; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 005714/0701.
Ухвалою суду від 28.09.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.
Ухвалою від 16.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.11.2023.
13.11.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача від 13.11.2023 № 41 про долучення до матеріалів справи документів (том 1, а.с. 118-123).
28.11.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача від 28.11.2023 № 46 про долучення до матеріалів справи документів, а саме скарги до ДПС України від 30.06.2023 № 9 на податкові повідомлення-рішення (том 1, а.с. 136-150).
15.12.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє від 15.12.2023 № 53 про долучення документів до матеріалів справи. Так, представник позивача надав суду первинні документи, що підтверджують правовідносини між позивачем як субспоживачем електроенергії та ТОВ «Гермес Форт» для подальшої передачі та споживання електроенергії. В актах про обсяги переданої субспоживачу електроенергії відображались показники приборів обліку спожитої електроенергії, які були встановлені на об`єктах, які орендував позивач, а саме: цех та малий цех. При оформленні актів про обсяг переданої субспоживачу електроенергії в деяких випадках були допущені формальні помилки в даті запису показників та початку періоду споживання, посиланнях на інші угоди, що не змінює факту надання послуг, що підтверджується іншими первинними документами (том 1, а.с. 176-250, том 2, а.с. 1-95).
24.01.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача від 24.01.2024 № 1085/5/09-19-05-01, в якому зазначено розрахунок податкових зобов`язань, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях від 13.06.2023 № 005712/0701 та від 30.08.2023 № 008882/0701 (том 2, а.с. 121-123).
25.01.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача від 24.01.2024 № 5 на пояснення відповідача від 24.01.2024 № 1085/5/09-19-05-01. Так, представник позивача зазначив, що надані відповідачем пояснення не розкривають механізму розрахунку сум від`ємного значення ПДВ та фінансових санкцій, наведених у податкових повідомленнях-рішеннях. Таким чином, розрахунки податкових повідомлень-рішень не відповідають вимогам Податкового кодексу України, оскільки необґрунтовані, не базуються на конкретних фактах, і суперечать висновкам акту перевірки (том 2, а.с. 131-132).
Ухвалою від 25.01.2024 закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 300/6664/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.06.2023 № 005712/0701, від 30.08.2023 № 008882/0701 та зобов`язання до вчинення дій, розпочато розгляд справи по суті.
В судовому засіданні 25.01.2024 представники сторін підтримали свої позовні вимоги та заперечення на позов в повному обсязі.
Обставини справи, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин:
В декларації з податку на додану вартість за лютий 2022, позивачем задекларовано: податковий кредит 1049765 грн. (рядок 17); від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду 1049765 грн. (рядок 19): сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 201-1.3 статті 200-1 розділу V ПК України на момент подання декларації 0 грн., сума, обчислена відповідно до пункту 201-1.3 статті 200-1 розділу V ПК України на момент подання декларації 1135030 грн. (рядок 19-1); сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на момент подання декларації (рядок 19 рядок 19.1) 1049765 грн. (рядок 20): яка підлягає бюджетному відшкодуванню 148317 грн. (рядок 20.2); сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду 901448 грн. (рядок 21) (том 1, а.с. 206-207).
19.04.2023 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято наказ № 650-п Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє, яким на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.781.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п. 200.11 ст. 200, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України призначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
На підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 19.04.2023 № 650-п, направлення від 01.05.2023 № 1202, головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. в період з 02.05.2023 по 10.05.2023 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (том 1, а.с. 103-104).
02.05.2023 головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. виставлено платнику податків запит про проведення інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 08.05.2023 та запит про надання інформації щодо підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами, а саме надати документальне підтвердження даних відображених в бухгалтерському/податковому обліку та податкових деклараціях (том 1, а.с. 105-107).
Головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. повторно виставлено платнику податків запити від 04.05.2023 № 2, від 08.05.2023 № 3, від 09.05.2023 № 4, від 10.05.2023 № 5 про надання інформації щодо підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами, а саме: надати документальне підтвердження даних відображених в бухгалтерському/податковому обліку та податкових деклараціях (том 2, а.с. 99-104, 106-108).
Позивач видав наказ від 02.05.2023 № 16-о «Про проведення інвентаризації», за результатами якої складено інвентаризаційні описи від 08.05.2023 (том 1, а.с. 65-76).
08.05.2023 Головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. складено акт № 786/09-19-07-05/39527060 про встановлення розбіжностей між даними бухгалтерського обліку, даними фактично проведеної інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей та наданими до перевірки первинними документами ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє, та акт про ненадання до перевірки первинних документів (том 1, а.с. 108).
09.05.2023 Головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. складено акт № 791/09-19-07-05/39527060 про ненадання посадовими особами ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє документів та пояснень, що належать або пов`язані з предметом перевірки, згідно якого платник податків у визначений контролюючим органом термін 09.05.2023 не надав документального підтвердження щодо наявності/зберігання залишків товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область суму без ПДВ 4772207,89 грн., платником не надано виробничі та матеріальні звіти щодо списання матеріалів у виробництво та виходу готової продукції в розрізі їх номенклатури, норми витрат сировини та матеріалів на виробництво одиниці готової продукції, калькуляції по кожному виду готової продукції, норм виходу готової продукції, інші документи, що підтверджують використання запасів у господарській діяльності підприємства, наявність в процесі виробництва готової продукції, відходів, їх облік, списання, тощо (том 2, а.с. 105).
10.05.2023 Головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. складено акт № 804/09-19-07-05/39527060 про ненадання посадовими особами ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє документів та пояснень, що належать або пов`язані з предметом перевірки, згідно якого платник податків у визначений контролюючим органом термін 09.05.2023 не надав документального підтвердження щодо наявності/зберігання залишків товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область на суму без ПДВ 4772207,89 грн., платником не надано виробничі та матеріальні звіти щодо списання матеріалів у виробництво та виходу готової продукції в розрізі їх номенклатури, норми витрат сировини та матеріалів на виробництво одиниці готової продукції, калькуляції по кожному виду готової продукції, норм виходу готової продукції, інші документи, що підтверджують використання запасів у господарській діяльності підприємства, наявність в процесі виробництва готової продукції, відходів, їх облік, списання, документального підтвердження щодо виникнення підстав для відшкодування витрат по електроенергії, платіжних доручень, що фіксують оплату за електроенергію, інших документів, які підтверджують, що платником податків використана електроенергія, ТОВ «Гермес Форт» оплачено за використану платником податків електроенергію, показників лічильників, обґрунтувань формування вартості таких послуг/робіт, тощо (том 2, а.с. 109-110).
За наслідками проведеної перевірки складено акт за № 5679/09-19-07-01/39527060 від 17.05.2023 (далі акт перевірки) (том 1, а.с. 17-33).
В описовій частині акту перевірки контролюючим органом вказано про такі порушення:
1) згідно з наданими інвентаризаційними описами станом на 08.05.2023 позивач зберігає товарно-матеріальні цінності, основні засоби, інші необоротні активи за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, на підставі нікчемних договорів, оскільки такі нотаріально не посвідчені. Отже, вказані договори є такими, що не мають юридичної сили. Як наслідок, ревізором зроблено висновок про те, що платником податків не надано в повному обсязі інформації та належним чином оформлених первинних документів щодо зберігання залишків товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів, а проведеною перевіркою неможливо підтвердити фактичну наявність товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів станом на 08.05.2023 на суму без ПДВ 4772207,89 грн. Внаслідок чого, представник контолюючого органу вважає платником занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2023 року на 954441,60 грн. Перевіркою не підтверджено фактичну наявність станом на 28.02.2023 таких залишків: на суму без ПДВ 4772207,89 грн., а тому такі товарно-матеріальні цінності, основні засоби, інші необоротні активи вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Тобто, позивач, в порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, занизив показники у рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України декларації з ПДВ за лютий 2023 року на 954441,60 грн.
3) перевіркою встановлено, що ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє в порушення п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.09.2020 по 28.02.2023 в загальній сумі 1950737 грн. (9753685 грн. * 20%) на суми запасів, списання яких не підтверджено первинними документами;
4) ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє в порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України занижено податкові зобов`язання з ПДВ на суму 250200 грн. по операціях з фірмами-нерезидентами Vandra Rugs AB, Швеція, та Sinclair Till Flooring CO LTD, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії.
31.05.2023 позивач подав в Головне управління ДПС в Івано-Франківській області заперечення на акт перевірки за № 5679/09-19-07-01/39527060 від 17.05.2023 (том 1, а.с. 184-199).
Листом № 9858/6/09-19-07-01-06 від 09.06.2023 відповідач надав позивачу відповідь на заперечення. Згідно вказаної відповіді, контролюючий орган визнав помилковим висновок акту перевірки щодо не нарахування позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.09.2020 по 28.02.2023 в загальній сумі 1950737 грн. (9753685 грн. * 20%) на суми запасів, списання яких не підтверджено первинними документами. В решті залишив без змін (том 1, а.с. 200-205).
На підставі висновків акту перевірки № 5679/09-19-07-01/39527060 від 17.05.2023, відповідачем 13.06.2023 року прийнято податкові повідомлення-рішення:
- № 005713/0701, яким завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 901448,00 грн. за основним зобов`язанням (том 1, а.с. 35);
ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 30.08.2023 № 008882/0701 про завищення сум від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 817311,00 грн. (том 1, а.с. 34).
Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 005712/0701, № 005713/0701, № 005714/0701 та від 30.08.2023 № 008882/0701, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому, з огляду на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє від 29.11.2023 № 47 про зменшення позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 005712/0701 та зобов`язати відповідача повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 148317,00 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.08.2023 № 008882/0701.
Релевантні джерела права у справі:
Частини друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).
Стаття 14 Податкового кодексу України (далі ПУ України):
Пункт 14.1.36. господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;
Стаття 44 ПК України. Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, а також документального підтвердження виконання вимог податкового та іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи:
44.1. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
44.3. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
44.6. у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Стаття 187. Дата виникнення податкових зобов`язань
187.1. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Стаття 189. Особливості визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг в окремих випадках
189.1. У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Стаття 198. Податковий кредит:
198.1. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
198.2. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
198.5. Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
198.6. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Платники податку, які застосовують касовий метод податкового обліку, суми податку, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не включені до податкового кредиту протягом періоду 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних у зв`язку з відсутністю фактів списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, мають право на включення таких сум до податкового кредиту у звітному податковому періоді, в якому відбулося списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів/послуг, але не пізніше ніж через 60 календарних днів з дати такого списання, надання інших видів компенсацій.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.
Стаття 200. Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків:
200.1. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
200.4. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.
Суд виходить з таких мотивів при оцінці аргументів сторін та застосуванні норм права у спірних правовідносинах. Висновки суду:
Податкові повідомлення-рішення від 13.06.2023 № 005712/0701 та від 30.08.2023 № 008882/0701, прийняті на підставі виявлених під час перевірки та зафіксованих в акті перевірки від 17.05.2023 № 5679/09-19-07-01/39527060 порушень позивачем норм ПК України, а саме:
- зберігання товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, на підставі нікчемних договорів, тобто платником не надано в повному обсязі інформації та належним чином оформлених первинних документів щодо зберігання залишків товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів, а проведеною перевіркою неможливо підтвердити фактичну наявність товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів станом на 08.05.2023 на суму без ПДВ 4772207,89 грн. Як наслідок, платником занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2023 року на 954441,60 грн. Перевіркою не підтверджено фактичну наявність станом на 28.02.2023 таких залишків: на суму без ПДВ 4772207,89 грн., а тому такі товарно-матеріальні цінності, основні засоби, інші необоротні активи вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Таким чином позивач, в порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, занизив показники у рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України декларації з ПДВ за лютий 2023 року на 954441,60 грн.;
Щодо зберігання позивачем товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, то суд звертає увагу на таке.
02.05.2023 головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. виставлено платнику податків запит про проведення інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 08.05.2023.
Позивач видав наказ від 02.05.2023 № 16-о «Про проведення інвентаризації», за результатами якої складено інвентаризаційні описи від 08.05.2023 із зазначенням місць зберігання за адресою: вулиця Горбового, 5, місто Косів, Івано-Франківська область, та за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область (том 1, а.с. 65-76).
Під час перевірки представник контролюючого органу дійшов висновку щодо розбіжності між даними інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей/даними бухгалтерського обліку, фактичною наявністю товарно-матеріальних цінностей та наданими до перевірки первинними документами. Вказано, що станом на 08.05.2023 (та відповідно станом на 28.02.2023) платником не надано в повному обсязі інформації та належним чином оформлених первинних документів, щодо зберігання залишків товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, на суму без ПДВ 4772207,89 грн.
Так, за фактом встановлення розбіжностей між даними бухгалтерського обліку, фактичною наявністю товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів та наданими до перевірки первинними документами, складено акт від 08.05.2023 №786/09-19-07-05/39527060 (том 1, а.с. 108).
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " від 16.07.99 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704.
Для цілей цього Закону № 996-XIV терміни вживаються у такому значенні:
- активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому;
- бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та вну трішнім користувачам для прийняття рішень;
- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;
- первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно частини першої статті 2 Закону № 996-XIV цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 4 Закону № 996-XIV передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципі повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною другою визначено, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до частини 3 статті 9 Закону № 996-XIV інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Інвентаризація активів і зобов`язань регламентована статтею 10 Закону № 996-XIV.
Так, для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.
Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.
Відповідно до пункту 4 Положення № 879 проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів, який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. У цих випадках визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням.
Згідно з пунктом 5 Положення № 879 інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються:
виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів;
установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку;
виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення;
виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.
Пунктом 6 Положення № 879 визначено, що суцільною інвентаризацією охоплюються всі види зобов`язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов`язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об`єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов`язання (непередбачені активи та зобов`язання) підприємства (застави, гарантії, зобов`язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.
Відповідно до пункту 7 Положення № 879 проведення інвентаризації є обов`язковим:
перед складанням річної фінансової звітності в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу, з урахуванням особливостей проведення інвентаризації і в строки, визначені пунктом 10 цього розділу;
у разі передачі майна державного підприємства або бюджетної установи в оренду, приватизації майна державного підприємства, перетворення державного підприємства, передачі державного підприємства (його структурних підрозділів) або бюджетної установи до сфери управління іншого органу управління (на дату передачі), крім передачі в межах одного органу управління, в інших випадках, визначених законодавством;
у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні;
у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства;
за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа;
у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) в обсязі, визначеному керівником підприємства;
у разі припинення підприємства в обсязі, визначеному пунктом 6 цього розділу;
у разі переходу на складання фінансової звітності за міжнародними стандартами (на дату такого переходу);
в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно з пунктом 8 Положення № 879 підприємства, які з дати початку тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та підприємства, які мали (мають) місцезнаходження в районах проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану, або підприємства, структурні підрозділи (відокремлене майно) яких розташовані на (в) таких територіях (районах), проводять інвентаризацію у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств.
Райони проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану визначаються відповідно до законодавства.
Керівники підприємств, зазначених в абзаці першому цього пункту, у разі встановлення фактів викрадення (розкрадання), нестачі, знищення (псування) майна, можуть прийняти рішення про проведення інвентаризації такого окремо визначеного майна на день встановлення таких фактів.
Зазначені підприємства зобов`язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.
В спірному випадку, на вимогу головного державного інспектора відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. від 02.05.2023 проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей по місцю теперішнього знаходження підприємства: вулиця Горбового, 5, місто Косів, Івано-Франківська область.
Позивач повідомив представника контролюючого органу про наявність частини товарно-матеріальних цінностей, основних засобів та інших активів, які знаходяться на обліку ТОВ, але зберігаються за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, тобто фактично перебувають на окупованій території України.
З огляду на те, що позивач з об`єктивних причин не може встановити наявність чи відсутність цих активів, такі товарно-матеріальні цінності, основні засоби та інші активи не включено в інвентаризаційні описи від 08.05.2023, складені на вимогу головного державного інспектора відділу планових перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Малкович Г.В. від 02.05.2023.
Натомість представник контролюючого органу дійшов висновку, що за результатами інвентаризації від 08.05.2023 встановлена фактична відсутність товарно-матеріальних цінностей, основних засобів та інших активів, що знаходяться за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область.
Суд звертає увагу на те, що норми пункту 198.5 статті 198 ПК України підлягають застосуванню з урахуванням певних особливостей, пов`язаних із запровадженням на території України режиму воєнного стану.
Так, згідно з пунктом 32-1 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари:
- придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану;
- придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях та передані в державну чи комунальну власність, у тому числі на користь добровольчих формувань територіальних громад, а також надані на користь інших осіб для потреб забезпечення оборони України у період дії воєнного, надзвичайного стану.
Не є постачанням товарів та послуг операції з безоплатної (без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації) передачі/надання товарів та послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Управлінню державної охорони України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, добровольчим формуванням територіальних громад, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, установам або організаціям, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, а також на користь центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, сил цивільного захисту та/або закладів охорони здоров`я державної, комунальної власності, та/або структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, крім випадків, якщо такі операції з постачання товарів та послуг оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість.
До наведених у цьому пункті операцій норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 і станом на сьогодні в Україні діє режим воєнного стану.
Так, територія Каховської міської територіальної громади Херсонської області тимчасово окупована Російською Федерацією з 24.02.2022.
Отже, по факту можна дійти висновку про те, що за відсутності будь-якої інформації про стан активів, які знаходилися за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, позивач втратив контроль над такими активами, які знаходяться на окупованій території України.
Водночас, зважаючи на визначення поняття «активи», яке міститься в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», визначальною ознакою ресурсу як активу є контрольованість підприємством такого ресурсу.
Таким чином, на підставі пункту 32-1 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України не підлягають застосуванню до активів позивача, які знаходяться за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, норми пункту 198.5 статті 198 ПК України щодо нараховування на вартість таких активів ПДВ.
Безпідставними також є висновки контролюючого органу про використання позивачем вищевказаних активі, які знаходяться за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, в операціях, що не є господарськими.
До таких помилкових висновків контролюючий орган дійшов на підставі встановленої за результати проведеної інвентаризації активів ТОВ, фактичної відсутності товарно-матеріальних цінностей, основних засобів та інших активів, які знаходяться за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область.
Суд звертає увагу на те, що в силу вимог пункту 8 Положення № 879 проведення інвентаризації здійснюється лише у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств.
З огляду на встановлені вище обставини перебування - місцезнаходження активів позивача за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, на тимчасово окупованій території, інвентаризація таких активів не могла бути проведена, що ставить під сумнів результати її проведення, які не підлягають врахуванню.
Так, відповідно до пункту 8 Положення № 879 підприємства зобов`язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.
Таким чином, інвентаризація активів позивача, які знаходиться на тимчасово окупованій території може бути здійснена тільки після звільнення території від окупації. До цього часу неможливо встановити факт наявності чи відсутності таких активів, що належать ТОВ, а відповідно і факт їх використання у діяльності, що не є господарською. Більше того, ТОВ згідно вищезазначених норм і не зобов`язано проводити інвентаризацію, до моменту звільнення таких територій. За вказаних обставин таку ж інвентаризацію не можуть здійснити і контролюючі органи.
Отже, результати інвентаризації активів ТОВ, що зафіксовані в акті перевірки від 17.05.2023 № 5679/09-19-07-01/39527060, не можуть бути підставою для встановлення факту відсутності або ліквідації активів ТОВ, і, як наслідок, не можуть бути підставою для висновків про їх використання в операціях, що не пов`язані з господарською діяльністю позивача.
Так згідно зазначених роз`яснень, при проведенні інвентаризації потрібно керуватися Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879.
У річній фінансовій звітності інформація про активи, до яких неможливо забезпечити безпечний та безперешкодний доступ, та зобов`язання і власний капітал, які не можуть бути документально підтверджені у зв`язку з відсутністю доступу до відповідних первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, відображається за даними бухгалтерського обліку.
Необоротні активи та запаси, які відображалися в бухгалтерському обліку до введення воєнного стану та які на дату складання фінансової звітності фактично перебувають на тимчасово окупованій території або в районах проведення воєнних (бойових) дій, продовжують обліковуватись у складі активів підприємства.
Якщо основні засоби, призначені для використання у господарській діяльності платника податку на прибуток, знаходяться на тимчасово окупованій території або в районах проведення воєнних (бойових) дій, та нарахування амортизації таких активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних: стандартів фінансової звітності у бухгалтерському обліку не припиняється, то такі основні засоби можуть амортизуватися протягом такого періоду у податковому обліку відповідно до вимог п. 138.3 ст. 138 ПК України.
Таким чином, у тому випадку якщо підприємство продовжує обліковувати на своєму балансі активи, що знаходяться на тимчасово окупованій території, ні про яке використання таких активів, в операціях, що не є господарськими не може йти мова. Самостійного рішення про списання або ліквідацію основних фондів або інших активів Товариство не приймало і продовжувало здійснювало їх облік на балансі підприємства. Відповідно, немає жодних підстав для застосовування правил пункту 198.5 статті 198 ПК України
Щодо послуг оренди приміщень, які знаходяться за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область.
В акті перевірки від 17.05.2023 № 5679/09-19-07-01/39527060 представник контролюючого органу зазначив, що згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ протягом перевіряємого періоду отримало послуги оренди від ФОП ОСОБА_1 на суму 1343,0 тис. грн.
В підтвердження виникнення та виконання зобов`язань за правовідносинами між ТОВ та ФОП ОСОБА_1 позивач надав контролюючому органу копію договору оренди приміщення за № 2 від 01.12.2018, укладеного між позивачем, як орендарем, та ФОП ОСОБА_1 як орендодавцем.
Так, відповідно до пункту 1.1 договору № 2 від 01.12.2018 орендодавець зобов`язувався передати, а орендар прийняти у платне строкове (тимчасове) користування (оренду) частину приміщення, та зобов`язувався сплачувати орендареві орендну плату.
Приміщення знаходиться за адресою: вулиця Соборності (Леніна), 35, місто Каховка, Херсонська область. Площа приміщення, що передається в оренду становить 203 м. кв.
Відповідно до пункту 3.1 договору № 2 від 01.12.2018 приміщення, що орендується повинно бути передане орендодавцем та прийняте орендарем не пізніше 01.01.2019.
Згідно з пунктом 4.1 договору № 2 від 01.12.2018 приміщення передається в оренду строком до 31.12.2021 включно.
Пунктом 8.1 договору № 2 від 01.12.2018 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Вказаний договір скріплений підписами та печатками сторін.
Додаток № 1 до договору № 2 від 01.12.2018, за яким орендна плата одного м. кв. приміщення становить 296,1 гри./за місяць.
Акт приймання-передачі приміщення (в оренду) від 01.01.2019 до договору оренди приміщення від 01.12.2018 № 2, оредодавець передав, а орендар прийняв частину приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Площа приміщення, що передається в оренду становить 203 м. кв.
В підтвердження виникнення та виконання зобов`язань за правовідносинами між ТОВ та ФОП ОСОБА_1 , позивач надав контролюючому органу копію договору оренди приміщення за № 2 від 01.12.2018, укладеного між позивачем, як орендарем, та ФОП ОСОБА_1 як орендодавцем.
Так, відповідно до пункту 1.1 договору № 2 від 01.12.2018 орендодавець зобов`язувався передати, а орендар прийняти у платне строкове (тимчасове) користування (оренду) частину приміщення, та зобов`язувався сплачувати орендареві орендну плату.
Приміщення знаходиться за адресою: вулиця Соборності (Леніна), 35, місто Каховка, Херсонська область. Площа приміщення, що передається в оренду становить 853 м. кв.
Згідно пункту 4.1 договору № 2 від 01.12.2018 строк оренди приміщення за даним договором становить три роки.
Вказаний договір № 2 від 01.12.2018 скріплений підписами та печатками сторін.
Акт приймання-передачі приміщення (в оренду) від 02.01.2022 до договору оренди приміщення від 02.01.2022 №1, за яким оредодавець передав, а орендар прийняв частину приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Площа приміщення, що передається в оренду становить 853 м. кв.
Додаткова угода №1 від 01.10.2022 до договору оренди приміщення від 02.02.2022 №1, за якою розмір орендної плати становить фіксовану суму в розмірі 8860,0 грн.
Додаткова угода №2 від 01.12.2022 до договору оренди приміщення від 02.01.2022 №1, за якою розмір орендної плати становить фіксовану суму в розмірі 6000,0 грн.
Додаткова угода №3 від 01.01.2023 до договору оренди приміщення від 02.01.2022 №1, за якою розмір орендної плати становить фіксовану суму в розмірі 7000,0 грн.
Згідно з пунктом 8.1 договору від 02.01.2022 №1 такий договір набуває чинності з дати його підписання, а саме з 02.01.2022. Відповідно до пункту 3.1 договору від 02.01.2022 №1 приміщення, що орендується повинно бути передане орендодавцем та прийняте орендарем не пізніше 27.12,2021.
В акті перевірки від 17.05.2023 № 5679/09-19-07-01/39527060 представник контролюючого органу зазначив, що позивач надав до перевірки договори № 1 від 02.01.2022 та № 2 від 01.12.2018, які не засвідчені нотаріально.
Відповідно до статті 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.
Правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору визначено частиною першою статті 220 Цивільного кодексу України, а саме: у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Оскільки, надані до перевірки договори оренди приміщення № 2 від 01.12.2018 та № 1 від 02.01.2022 нотаріально не посвідчені, то контролюючий орган дійшов висновку, що такі договори є нікчемними, тобто такими, що не мають юридичної сили. Відповідно, такі договори не створюють юридичних наслідків, крім наслідків, пов`язаних із його недійсністю (стаття 216 Цивільного кодексу України ).
Також, представник контролюючого органу зазначив, що згідно наданих інвентаризаційних описів ТОВ станом на 08.05.2023 (та відповідно станом на 28.02.2023) зберігає товарно-матеріальні цінності, основні засоби, інші необоротні активи за адресою: АДРЕСА_1 , по нікчемних договорах, що не мають юридичної сили, та відповідно платником не надано в повному обсязі інформації та належним чином оформлених первинних документів, щодо зберігання залишків товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів. Проведеною перевіркою неможливо підтвердити фактичну наявність товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів станом на 08.05.2023 (та відповідно станом на 28.02.2023) на суму без ПДВ 4772207,89 грн., внаслідок чого платником занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 954441,6 грн, в тому числі за лютий 2023 року - 954441,6 грн. Отже, на підставі перевіркою неможливо підтвердити фактичну наявність станом на 28.02.2023 таких залишків: на суму без ПДВ 4772207,89 грн, тому такі товарно-матеріальні цінності, основні засоби, інші необоротні активи вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Суд вказує на безпідставність таких доводів представника контролюючого органу з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Так, оприбуткування активів на баланс підприємства здійснюється на підставі первинних документів (договорів, рахунків, актів тощо) незалежно від того, чи є у підприємства договір оренди приміщення чи немає.
В спірному випадку, визнання «нікчемними» договорів оренди приміщень стосується конкретних правовідносин, а саме: використання орендованого приміщення, і не обов`язково розповсюджується на інші правовідносини ТОВ, зокрема на факт наявності чи відсутності активів у позивача в сфері публічних правовідносин.
Окрім цього, формальне порушення процедури нотаріального посвідчення договору не є підставою стверджувати, що цей договір не виконувався фактично, і в позивача фактично відсутні такі активи.
Так, в акті перевірки від 17.05.2023 № 5679/09-19-07-01/39527060 представник контролюючого органу підтвердив, що по укладених договорах оренди здійснювались грошові перекази на оплату за оренду приміщень, оформлювались акти виконаних робіт тощо.
Позивач в реквізитах своїх документів вказував адресу місцезнаходження орендованого приміщення: АДРЕСА_1 , як власну адресу місцязнаходження.
Згідно звітності позивача форми 20-ОПП за спірні податкові періоди, місцерозташування основних засобів збігається з адресою орендовнах приміщень згідно вказаних вище договорів, що й не заперечено відповідачем. Також вказана адреса зазначена й усіх первинних документах по операціях позивача щодо постачання товарів, зокрема й тих, які визнані контролюючим органом за результатами перевірки, розгляду заперечення на акт перевірки чи скарги на податкові повідомлення-рішення в порядку адміністративної процедури оскарження.
Вищевказані обставини вказують на фактичне виконання зобов`язань за договорами оренди приміщення № 2 від 01.12.2018 та № 1 від 02.01.2022, і як наслідок свідчать про фактичну наявність активів платника податків та необхідність їх оподаткування.
Таким чином, відсутні підстави для висновку контролюючого органу про те, що наслідком визнанням «нікчемним» договору оренди приміщення є відсутність активів, що розташовувались в цьому приміщенні або про їх використання в операціях, що не є господарськими.
Що стосується господарських відносин ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє з ТОВ «Гермес Форт» з відшкодування витрат по електроенергії, то суд звертає увагу на таке.
В підтвердження виникнення та виконання зобов`язань за правовідносинами між ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє та ТОВ «Гермес Форт», позивач надав контролюючому органу копію договору про відшкодування комунальних послуг за № 3 від 01.01.2018, укладеного між ТОВ «Гермес Форт», як споживачем, та ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє, як субспоживачем (том 1, а.с. 46).
Відповідно до пункту 1.1 договору за № 3 від 01.01.2018 субспоживач зобов`язувався компенсувати споживачу відшкодування витрат за спожиту електроенергію згідно показників лічильника та діючих тарифів.
Згідно з пунктом 3.1 договору за № 3 від 01.01.2018 субспоживач компенсує споживачу відшкодування витрат за спожиту електроенергію згідно показників лічильника та діючих тарифів.
Відшкодування спожитої електроенергії здійснюється субспоживачем не пізніше 25 числа кожного місяця користування на підставі виставлених рахунків (пункт 3.2 договору за № 3 від 01.01.2018).
Відповідно до пункту 3.3 договору за № 3 від 01.01.2018 надання та оплата вказаних послуг щомісяця оформлюється відповідними двосторонніми актами.
Також позивач надав копію договору про відшкодування комунальних послуг за № 5 від 02.01.2022, укладеного між ТОВ «Гермес Форт», як споживачем, та ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє, як субспоживачем (том 1, а.с. 47).
Відповідно до пункту 1.1 договору за № 5 від 02.01.2022 субспоживач зобов`язувався компенсувати споживачу відшкодування витрат за спожиту електроенергію згідно показників лічильника та діючих тарифів.
Згідно з пунктом 3.1 договору за № 5 від 02.01.2022 субспоживач компенсує споживачу відшкодування витрат за спожиту електроенергію згідно показників лічильника та діючих тарифів.
Відшкодування спожитої електроенергії здійснюється субспоживачем не пізніше 25 числа кожного місяця користування на підставі виставлених рахунків (пункт 3.2 договору за № 5 від 02.01.2022).
Відповідно до пункту 3.3 договору за № 5 від 02.01.2022 надання та оплата вказаних послуг щомісяця оформлюється відповідними двосторонніми актами.
В акті перевірки від 17.05.2023 № 5679/09-19-07-01/39527060 представник контролюючого органу зазначив, що до перевірки не надано документального підтвердження щодо виникнення підстав для відшкодування витрат по електроенергії, платіжних доручень, що фіксують оплату за електроенергію, інших документів, які підтверджують, що позивачем використана електроенергія, ТОВ "Гермес Форт" оплачено за використану позивачем електроенергію, показників лічильника тощо.
Суд звертає увагу на те, що, окрім договору за № 3 від 01.01.2018, позивач надав контролюючому органу акти здачі-приймання робіт (наданих послуг), в яких міститься інформація про вартість наданих послуг - вартість компенсації спожитої електроенергії за поточний місяць.
Так, до клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 15.12.2023 позивач долучив копії документів, які були ним надані до заперечення на акт перевірки, що й визнано в судовому засіданні представниками відповідача, а саме: деталізації взаєморозрахунків по відшкодуванню (компенсації) за спожиту електроенергію за період з вересня 2020 року по лютий 2022 року між ТОВ Вандра Рагз Ткацьке Ательє та ТОВ «Гермес Форт» (том 1, а.с. 220); договору про постачання електричної енергії за № 4482 від 19.05.2015, укладеного між ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» та ТОВ «Гермес Форт» (том 2, а.с. 54-63); обсягів постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу (том 2, а.с. 64-65); порядку розрахунків та графіка зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації (том 2, а.с. 66-67); розрахунку втрат електричної енергії в мережі споживача (том 2, а.с. 69-70); переліку струмоприймачів, встановлених на об`єкті споживача (том 2, а.с. 71-72); перелік об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії (том 2, а.с. 73-74); актів розмежування балансової належності електромереж (том 2, а.с. 75-79); однолінійних схем по кожному об`єкту (том 2, а.с. 80-84); порядку участі споживача в графіках обмеження електропостачання та графіках аварійних відключень (том 2, а.с. 85); порядку розрахунків за надання послуг та компенсації перетікання реактивної електроенергії (том 2, а.с. 86-89); переліку точок розрахункового обліку реактивної електричної енергії (том 2, а.с. 90); потужності компенсувальних установок (том 2, а.с. 91); додаткової угоди до договору постачання електричної енергії від 20.12.2016 (том 2, а.с. 93); додаткової угоди до договору постачання електричної енергії від 15.06.2018 (том 2, а.с. 94); додаткова угода про зміну договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 05.07.2021 (том 2, а.с. 95); рахунку-фактури № ГФ-0000173 від 30.09.2020 про відшкодування витрат по електроенергії за вересень 2020 року (том 1, а.с. 221); платіжної інструкції № 2312 від 07.10.2020 по відшкодуванню витрат по електроенергії за вересень 2020 року (том 1, а.с. 222); акт № ГФ-0000033 від 30.09.2020 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 1, а.с. 223); податкової накладної № 10 від 30.09.2020 (том 1, а.с. 224); рахунку-фактури № ГФ-0000179 від 31.10.2020 про відшкодування витрат по електроенергії за жовтень 2020 року (том 1, а.с. 225); платіжної інструкції № 2395 від 12.11.2020 по відшкодуванню витрат по електроенергії за жовтень 2020 року (том 1, а.с. 226); акт № ГФ-0000038 від 31.10.2020 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 1, а.с. 227); акту про обсяги спожитої електроенергії за жовтень 2020 року (том 1, а.с. 228); податкової накладної № 7 від 31.10.2020 (том 1, а.с. 229); рахунку-фактури № ГФ-0000186 від 30.11.2020 про відшкодування витрат по електроенергії за листопад 2020 року (том 1, а.с. 230); платіжної інструкції № 2450 від 08.12.2020 по відшкодуванню витрат по електроенергії за листопад 2020 року (том 1, а.с. 231); акт № ГФ-0000041 від 30.11.2020 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 1, а.с. 232); акту про обсяги спожитої електроенергії за листопад 2020 року (том 1, а.с. 233); податкової накладної № 5 від 30.11.2020 (том 1, а.с. 234); рахунку-фактури № ГФ-0000189 від 31.12.2020 про відшкодування витрат по електроенергії за грудень 2020 року (том 1, а.с. 235); платіжної інструкції № 2451 від 11.01.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за грудень 2020 року (том 1, а.с. 236); акт № ГФ-0000042 від 31.12.2020 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 1, а.с. 237); податкової накладної № 7 від 31.12.2020 (том 1, а.с. 238); рахунку-фактури № ГФ-0000009 від 31.01.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за січень 2021 року (том 1, а.с. 239); платіжної інструкції № 2603 від 09.02.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за січень 2021 року (том 1, а.с. 240); акт № ГФ-0000003 від 31.01.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 1, а.с. 241); акту про обсяги спожитої електроенергії за січень 2021 року (том 1, а.с. 242); податкової накладної № 9 від 31.01.2021 (том 1, а.с. 243); рахунку-фактури № ГФ-0000015 від 28.02.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за лютий 2021 року (том 1, а.с. 244); платіжної інструкції № 2700 від 11.03.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за лютий 2021 року (том 1, а.с. 245); акт № ГФ-0000005 від 28.02.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 1, а.с. 246); акту про обсяги спожитої електроенергії за лютий 2021 року (том 1, а.с. 247); податкової накладної № 16 від 28.02.2021 (том 1, а.с. 248); рахунку-фактури № ГФ-0000021 від 31.03.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за березень 2021 року (том 1, а.с. 249); платіжної інструкції № 2803 від 08.04.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за березень 2021 року (том 1, а.с. 250); акт № ГФ-0000007 від 31.03.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 1); акту про обсяги спожитої електроенергії за квітень 2021 року (том 2, а.с. 2); податкової накладної № 11 від 31.03.2021 (том 2, а.с. 3); рахунку-фактури № ГФ-0000029 від 30.04.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за квітень 2021 року (том 2, а.с. 4); платіжної інструкції № 2879 від 12.05.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за квітень 2021 року (том 2, а.с. 5); акт № ГФ-0000010 від 30.04.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 6); акту про обсяги спожитої електроенергії за травень 2021 року (том 2, а.с. 2); податкової накладної № 9 від 30.04.2021 (том 2, а.с. 8); рахунку-фактури № ГФ-0000036 від 31.05.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за травень 2021 року (том 2, а.с. 9); платіжної інструкції № 2944 від 09.06.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за травень 2021 року (том 2, а.с. 10); акт № ГФ-0000013 від 31.05.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 11); акту про обсяги спожитої електроенергії за червень 2021 року (том 2, а.с. 12); податкової накладної № 11 від 31.05.2021 (том 2, а.с. 13); рахунку-фактури № ГФ-0000046 від 30.06.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за червень 2021 року (том 2, а.с. 14); платіжної інструкції № 3038 від 08.07.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за червень 2021 року (том 2, а.с. 15); акт № ГФ-0000016 від 30.06.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 16); акту про обсяги спожитої електроенергії за липень 2021 року (том 2, а.с. 17); податкової накладної № 10 від 30.06.2021 (том 2, а.с. 18); рахунку-фактури № ГФ-0000051 від 31.07.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за липень 2021 року (том 2, а.с. 19); платіжної інструкції № 3122 від 11.08.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за липень 2021 року (том 2, а.с. 20); акт № ГФ-0000019 від 31.07.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 21); акту про обсяги спожитої електроенергії за серпень 2021 року (том 2, а.с. 22); податкової накладної № 14 від 31.07.2021 (том 2, а.с. 23); рахунку-фактури № ГФ-0000063 від 31.08.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за серпень 2021 року (том 2, а.с. 24); платіжної інструкції № 3183 від 09.09.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за серпень 2021 року (том 2, а.с. 25); акт № ГФ-0000022 від 31.08.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 26); акту про обсяги спожитої електроенергії за вересень 2021 року (том 2, а.с. 27); податкової накладної № 20 від 31.08.2021 (том 2, а.с. 28); рахунку-фактури № ГФ-0000066 від 30.09.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за вересень 2021 року (том 2, а.с. 29); платіжної інструкції № 3300 від 13.10.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за вересень 2021 року (том 2, а.с. 30); акт № ГФ-0000025 від 30.09.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 31); акту про обсяги спожитої електроенергії за жовтень 2021 року (том 2, а.с. 32); податкової накладної № 17 від 30.09.2021 (том 2, а.с. 33); рахунку-фактури № ГФ-0000072 від 31.10.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за жовтень 2021 року (том 2, а.с. 34); платіжної інструкції № 3388 від 11.11.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за жовтень 2021 року (том 2, а.с. 35); акт № ГФ-0000028 від 31.10.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 36); акту про обсяги спожитої електроенергії за листопад 2021 року (том 2, а.с. 37); податкової накладної № 12 від 31.11.2021 (том 2, а.с. 38); рахунку-фактури № ГФ-0000078 від 30.11.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за листопад 2021 року (том 2, а.с. 39); платіжної інструкції № 3470 від 14.12.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за листопад 2021 року (том 2, а.с. 40); акт № ГФ-0000033 від 30.11.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 41); акту про обсяги спожитої електроенергії за грудень 2021 року (том 2, а.с. 42); податкової накладної № 15 від 30.11.2021 (том 2, а.с. 43); рахунку-фактури № ГФ-0000083 від 31.12.2021 про відшкодування витрат по електроенергії за грудень 2021 року (том 2, а.с. 44); платіжної інструкції № 3572 від 12.01.2021 по відшкодуванню витрат по електроенергії за грудень 2021 року (том 2, а.с. 45); акт № ГФ-0000035 від 31.12.2021 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 46); акту про обсяги спожитої електроенергії за січень 2022 року (том 2, а.с. 47); податкової накладної № 11 від 31.12.2021 (том 2, а.с. 48); рахунку-фактури № ГФ-0000008 від 31.01.2022 про відшкодування витрат по електроенергії за січень 2022 року (том 2, а.с. 49); платіжної інструкції № 3648 від 14.02.2022 по відшкодуванню витрат по електроенергії за січень 2022 року (том 2, а.с. 50); акт № ГФ-0000002 від 31.01.2022 здачі-приймання робіт (надання послуг) (том 2, а.с. 51); акту про обсяги спожитої електроенергії за лютий 2022 року (том 2, а.с. 52); податкової накладної № 12 від 31.01.2022 (том 2, а.с. 53).
Так, споживачем електроенергії за місцем встановлення закритої трансформаторної підстанції та приладів обліку електроенергії, що знаходилась за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, було ТОВ «Гермес Форт», яке мало всі належні підстави для укладення договорів субспоживання електроенергії для підприємств, що розміщувалися за вказаною адресою. Позивач згідно договорів № 3 від 01.01.2018 та № 5 від 02.01.2022 було субспоживачем електроенергії та здійснювало компенсацію споживачу відшкодування витрат за спожиту електроенергію згідно показників лічильника та діючих тарифів за адресою орендованого приміщення (цех та малий цех): вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область.
Показники споживання електроенергії фіксувалися за календарний місяць станом на перший день наступного місяця.
Вищевказані документи спростовують доводи контролюючого органу про те, що такі такі документи не містять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг/виконаних робіт, детального опису виконаних завдань, не розкривають змісту послуг/робіт, обгрунтувань формування вартості таких послуг/робіт.
Щодо певних неточностей, які були допущені в актах про обсяг переданої споживачу електроенергії, то в клопотанні № 53 від 15.12.2023 позивач зазначив, що це є формальні (технічні) описки, а саме: залишався незмінним рядок «дата запису показників».Так, в актах про обсяги переданої субспоживачу електроенергії за період з вересня 2020 року по квітень 2021 року помилково вказані дати запису показників 01.04.2020, в актах про обсяги переданої субспоживачу електроенергії за період з квітня 2021 року по вересень 2021 року помилково вказані дати запису показників 01.06.2020, в актах про обсяги переданої субспоживачу електроенергії за період за листопад 2022 року та грудень 2021 року помилково вказані дати запису показників 01.10.2021. В актах про обсяги переданої субспоживачу електроенергії за січень 2021 року по травень 2021 року помилково вказано початок періоду споживання 2020 рік замість 2021 року. В актах наданих послуг за вересень 2020 року, жовтень 2020 року та березень 2021 року помилково вказано реквізити інших договорів про відшкодування витрат по електроенергії.
Суд дослідив вказані пояснення та надані документи в їх логічному зв`язку та послідовності, змістовному наповненні, та погоджується з твердженням позивача про те, що наявні в них неточності мають недоліки заповнення технічного характеру, чи описок внаслідок неналежного їх ведення чи заповнення певними посадовими особами як позивача, так і ТОВ «Гермес Форт».
Так, позивач надав суду первинні документи в об`ємі, який є достатнім для висновку про реальність господарських операцій щодо споживання ТОВ електроенергії за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область, та здійснення позивачем компенсації ТОВ «Гермес Форт» за спожиту електроенергію.
Також в позовній заяві зазначено, що відповідно до вимог пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за говарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготов існими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях:
г) що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Тобто нарахування ПДВ здійснюється тільки на ті залишки товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, інших необоротних активів, які були раніше придбані з ПДВ. Якщо товарно-матеріальні цінності або будь-який інший актив придбавався без ПДВ, то навіть при використанні такого активу в діяльності, що не є господарською, на нього не слід нараховувати податкові зобов`язання з ПДВ.
На думку позивача, під час перевірки представник контролюючого органу нарахував податкове зобов`язанння з ПДВ на вартість всіх товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за адресою: вулиця Соборності, 35, місто Каховка, Херсонська область.
Проте відповідач під час судового розгляду не спростував вказаних доводів позивача в частині обгрунтованості визначених відповідачем сум ПДВ.
Суд вважає, що встановлені обставини є такими, що мають наслідком протиправність податкових повідомлень-рішень № 005712/0701 від 13.06.2023 та № 008882/0701 від 30.08.2023.
Як наслідок, суд дійшов висновку визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 005712/0701 від 13.06.2023 та № 008882/0701 від 30.08.2023.
Щодо позову в частині зобов`язання відповідача повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 148317,00 грн., то суд вказує на таке.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає стаття 200 ПК України.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
До такого Реєстру вносяться такі дані:
1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер;
2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);
3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу;
5) реквізити рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг для перерахування бюджетного відшкодування;
6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку;
8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);
9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;
10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки;
11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом;
12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується;
13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження;
14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження;
15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку/небанківському надавачу платіжних послуг;
16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
17) дата прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції";
18) дата прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України "Про санкції".
Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Пунктом 200.9 статі 200 ПК України визначено, що форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України визначено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення-рішення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.15 статі 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Окрім цього, Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26.

З огляду на зміст вищевказаних положень статті 200 ПК України, процедура відшкодуванню з Державного бюджету України податку складається з певних етапів, які пов`язані із вчиненням дій як платником податку, так і контролюючим органом та органом, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Так, сума бюджетного відшкодування має набути статусу узгодженої.

За вказаних обставин, суд вважає передчасними вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 148317,00 грн.

Підсумовуючи, позов належить задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В ухвалі від 28.09.2023 суд зазначив, що за подання цього адміністративного позову в первинній редакції позовних вимог позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 26840,00 грн., що становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Водночас, суд залишив поза увагою сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру про зобов`язання відповідача повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 148317,00 грн.

Позивач при поданні цього адміністративного позову сплатив судовий збір в загальному розмірі 26840,00 грн. З огляду на прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє від 29.11.2023 № 47 про зменшення позовних вимог, внаслідок чого загальна сума позовних вимог майнового характеру зменшилась з 2066336,00 грн. до 1002707,00 грн., з вказаної суми 26840,00 грн. судового збору зайво сплаченими є 11799,39 грн.

Так, загальний розмір судового збору 26840,00 грн. сплачено згідно: платіжної інструкції № 5365 від 21.09.2023 про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн.; платіжної інструкції № 5366 від 21.09.2023 про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн.; платіжної інструкції № 5367 від 21.09.2023 про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн.; платіжної інструкції № 5440 від 04.10.2023 про сплату судового збору в розмірі 18788,00 грн.

Ухвалою від 15.12.2023 суд повернув Товариству з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє зайво сплачений судовий збір згідно платіжної інструкції № 5440 від 04.10.2023 в розмірі 11799,39 грн. Залишок 15040,61 грн.

З огляду на часткове задоволення позову (в частині майнових вимог про скасування податкових повідомлень-рішень № 005712/0701 від 13.06.2023 та № 008882/0701 від 30.08.2023 та відмову в позові в немайновій вимозі про зобов`язання повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 148317,00 грн.), відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 12356,61 грн. (15040,61-2684,00=12356,61 грн.) судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 005712/0701 від 13.06.2023.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 008882/0701 від 30.08.2023.

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області в частині зобов`язання повернути бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 148317,00 грн.

Cтягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє (ідентифікаційний код - 39527060, вулиця Незалежності, 55, місто Косів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78601) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 43968084, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018) 12356 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 61 копійку судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю Вандра Рагз Ткацьке Ательє, ідентифікаційний код - 39527060, вулиця Незалежності, 55, місто Косів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78601.

Відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 43968084, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 05 лютого 2024 р.