Справа № 160/29209/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
07 листопада 2023 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
12 жовтня 2023 року Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення за №9699659/38345843 про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 11.08.2023 року на суму 3500,00 грн. та рішення за №9699660/38345843 про відмову в реєстрації податкової накладної №110 від 29.08.2023 року на суму 171800,00 грн., підставою для відмови зазначено: надання платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, в графі «Додаткова інформація: встановлено ризикові операції з ризиковим контрагентом ТОВ «Ком + Транс» (39583282).
Товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за №9699659/38345843 від 12 жовтня 2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 11.08.2023 року на суму 3500,00 грн. та рішення за №9699660/38345843 від 12 жовтня 2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №110 від 29.08.2023 року на суму 171800,00 грн., складених товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг», у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
23 листопада 2023 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№100495/23, в якому представник відповідача-2 заперечує в повному обсязі обставини та правові підстави на які посилається в своїй позовній заяві ТОВ «Віратрейдінг» та вважає, що обґрунтування (доводи) позивача, які викладені в позовній заяві, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
ТОВ «Віратрейдінг» обліковується як платник податків за основним місцем обліку (стан: 0) в ГУ ДПС у Дніпропетровській обл. (Соборний р-н), вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель.
Згідно даних ЄРПН ТОВ «Віратрейдінг» подано на реєстрацію податкові накладні на ТОВ «Ком+Транс» (код 39583282) з реалізацією послуги: «Послуга екскаваторів-фронтальних навантажувачів з ковшем)» (код згідно з ДКПП 43.99):
ПН/РК №65, дата виписки 11.08.2023 року, на загальну суму 3500,00 грн., сума ПДВ 583,33 грн.;
Пунктом 5 Порядку 520 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Реєстрі.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених в пункті 5 Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК (пункту 6 Порядку 520).
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області документів, наданих платником з повідомленням до податкової накладної від 11.08.2023 №65, повідомлення до податкової накладної від 29.08.2023 №110 комісією регіонального рівня були прийняті Рішення від 12.10.2023 №9699660/38345843 та Рішення від 12.10.2023 №9699659/38345843 про відмову в реєстрації податкових накладних від 27.03.2023 №331 з причини: «Встановлено ризикові операції з ризиковим контрагентом ТОВ «Ком + Транс» (39583282) та ін.»
ТОВ «Віратрейдінг» подало скаргу на Рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 12.10.2023 №9699660/38345843 та Рішення від 12.10.2023 №9699659/38345843 року про відмову в реєстрації зазначеної податкової накладної.
ТОВ «Віратрейдінг» не включено до переліку ризикових платників.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг».
23 листопада 2023 року на адресу суду від представника Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву вх.№100496/23, в якому представник відповідача-1 вважає, що позовні вимоги позивача, які викладені в позовній заяві, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Щодо вимог позивача про зобов`язання ДПС зареєструвати вищезазначені податкові накладні в ЄРПН, ДПС зазначає наступне.
Відповідно до норм чинного законодавства повноваження ДПС щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Так, Верховний суд у своїй постанові від 28.02.2019 №825/1474/16 зазначив: «Суд касаційної інстанції вважає, що у суду відсутнє право втручатися в діяльність державних органів при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, та право переймати на себе функції суб`єктів владних, повноважень, оскільки чинним законодавством України суди наділені лише компетенцією перевіряти уже застосовані норми права та їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам».
Отже, враховуючи викладене, суд не може зобов`язати податковий орган зареєструвати ПН, оскільки в такому разі фактично візьме на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі), до компетенції якого, в даному випадку, віднесено вирішення питання реєстрації ПН в ЄРПН.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» зареєстроване платником податків 03 серпня 2012 року, є платником податку на додану вартість з 01 листопада 2020 року.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» має ліцензію Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 25.05.2016 року за №19-Л, безстрокова, 4,5 категорія складності господарської діяльності з будівництва об`єктів.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» може здійснювати наступні види діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 81.29 Інші види діяльність із прибирання та інші.
Товариство має основні напрямки здійснення господарської діяльності, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 81.29 Інші види діяльність із прибирання; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику та інші.
Для здійснення господарської діяльності Товариство має кваліфікованих працівників з відповідною заробітною платою, а також, за потреби, залучає працівників за договорами ЦПХ. Розрахунки за договорами ЦПХ здійснюються своєчасно в повному обсязі, податки нараховуються та сплачуються також своєчасно та в повному обсязі.
Задля виконання своїх зобов`язань за договорами про надання послуг техніки та здійснення господарської діяльності позивачем укладено договори оренди на офісне приміщення, на оренду спеціалізованої будівельної техніки з ФОП (платником єдиного податку), про що було повідомлено податкові органи, шляхом надання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (звіт форма 20 - ОПП додається).
З метою відстеження пересування та контролю за використанням палива на орендованій спеціалізованій будівельній техніці позивачем укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який забезпечує безперервну роботу програмно-апаратного комплексу Tracker призначеного для отримання, зберігання, обробки і візуалізації телеметричних даних від комплектів Абонента, в тому числі про маршрут, швидкість, напрямок руху, місця і тривалість стоянок, рівні палива, стан різних датчиків.
Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» має достатній обсяг для постачання послуги за кодом згідно КВЕД 43.99.
17 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» та товариством з обмеженою відповідальністю «КОМ+ТРАНС» укладено договір №ВТ-2023/20П про надання послуг.
У відповідності до пункту 1.1. договору замовник надає доручення виконавцю, а виконавець бере на себе зобов`язання по наданню послуг будівельною технікою на об`єкті замовника за адресою, яка повідомляється в день замовлення Техніки і відбивається в змінних рапортах про роботу техніки.
У підпункті 1.1.1 договору сторони узгодили, що послуги за договором будуть надаватись екскаватором-фронтальним навантажувачем (з ковшем та гідромолотом).
Вартість послуг техніки погоджена Сторонами розділом 2 Договору.
За час надання послуг за Договором, сторонами узгоджувались умови надання послуг та їх вартість.
Зокрема, за період, що є предметом розгляду, шляхом підписання Додаткових угод № 1-3, сторони узгодили перелік послуг, їх вид та вартість.
Сторони узгодили, що оплата послуг здійснюється замовником на підставі рахунку-фактури, складеного Виконавцем на умова передплати в день отримання рахунку.
Пунктом 2.3 договору сторони узгодили, що Акт наданих послуг складається виконавцем та підписується сторонами щотижня протягом 5-ти робочих днів після закінчення місяця в якому працювала техніка.
У рамках Договору позивачем були надані послуги спецтехнікою на об`єктах замовника.
Протягом серпня 2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» були виписані замовнику рахунки на оплату від 09.08.2023 року за №491 на суму 94 550,00 грн., від 29.08.2023 року за №532 на суму 171 800,00 грн.
На підставі змінних рапортів замовника за серпень 2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» були складені:
Вказані Акти були підписані замовником.
11 серпня 2023 року на виконання умов договору товариством з обмеженою відповідальністю «КОМ+ТРАНС» здійснило часткову оплату по рахунку №491 на суму 10 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2021.
Враховуючи попередню оплату, складанню та реєстрації підлягала податкова накладна на суму 3500,00 грн.
11 серпня 2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» складено податкову накладну №65 на суму 3500,00 грн. та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
29 серпня 2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» та товариством з обмеженою відповідальністю «КОМ+ТРАНС» підписано Акт №507 на суму 171 800,00 грн.
29 серпня 2023 року товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» складено податкову накладну № 101 від 29.08.2023 року та направлено її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
12 жовтня 2023 року Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення за №9699659/38345843 про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 11.08.2023 року на суму 3500,00 грн. та рішення за №9699660/38345843 про відмову в реєстрації податкової накладної №110 від 29.08.2023 року на суму 171800,00 грн., підставою для відмови зазначено: надання платником податків копій документів, складених із порушенням законодавства, в графі «Додаткова інформація: встановлено ризикові операції з ризиковим контрагентом ТОВ «Ком + Транс» (39583282).
Товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» подано скаргу на Рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 12.10.2023 №9699660/38345843 та Рішення від 12.10.2023 №9699659/38345843 року про відмову в реєстрації зазначеної податкової накладної.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за №9699659/38345843 від 12 жовтня 2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 11.08.2023 року на суму 3500,00 грн. та рішення за №9699660/38345843 від 12 жовтня 2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №110 від 29.08.2023 року на суму 171800,00 грн., складені товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг», у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом 197.1 статті 197 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/ розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.
Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Так, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг відсутні в таблиці даних податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
У вказаній квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що у додатку 3 до Порядку №1165, визначено критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема, відповідно до пункту 1 відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
З урахуванням положень наведених норм, суд звертає увагу, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.
Як вбачається зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації складених позивачем податкових накладних, контролюючий орган вказав, що господарська операція платника податків відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Суд зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Натомість, надіслані позивачеві квитанції містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Таким чином, під час зупинення реєстрації податкової накладної відповідач-2 застосував критерії ризиковості здійснення операцій до податкових накладних, що не відповідає приписам пунктів 6, 7 Порядку №1165 та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкової накладної.
Крім того, суд зазначає, що відповідачем-2 не підтверджено факт виявлення під час моніторингу об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з постачання товару, дані про який зазначено в податкових накладних, та/або ймовірності уникнення позивачем виконання свого податкового обов`язку, які б свідчили про ризик порушення ним норм податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, щодо якої заявлено позовні вимоги.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області за наслідком проведеного моніторингу зупинено реєстрацію зазначених податкових накладних та запропоновано позивачеві надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Позивачем 10 жовтня 2023 року надіслано повідомлення пояснення та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування №65 та №110, реєстрацію яких зупинено, що підтверджено матеріалами справи.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише загальне твердження про ненадання платником податку копій документів складених із порушенням законодавства без конкретизації, які саме документи складено з порушенням законодавства, які документи не надано, що не дозволяють приймати їх до податкового і бухгалтерського обліку, та не конкретизовано, які саме документи не надано на підтвердження яких операцій.
Рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, що свідчить про їх необґрунтованість.

Таким чином, оскаржувані рішення є необґрунтованими оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують підставу для реєстрації податкових накладних, а отже контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачеві в реєстрації податкових накладних.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрації №9699659/38345843 про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 11.08.2023 року на суму 3500,00 грн. та рішення за №9699660/38345843 про відмову в реєстрації податкової накладної №110 від 29.08.2023 року на суму 171800,00 грн. прийняті не у спосіб визначений законом, а отже, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №65 від 11.08.2023 року та податкову накладну №110 від 29.08.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.

Так, відповідачем-1 у відзиві на позовну заяву вказано, що вимоги щодо зобов`язання зареєструвати податкові накладні є дискреційними повноваженнями відповідача.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно з абзацом 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Крім того, суд зазначає, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року №21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення позову суду надано право прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

З викладеного слідує, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Крім того, суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Отже, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями.

У даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №65 від 11.08.2023 року та податкову накладну №110 від 29.08.2023 року є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При цьому, відповідно до пунктів 19 та 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду).

У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Таким чином, для відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №65 від 11.08.2023 року та податкову накладну №110 від 29.08.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг».

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору в розмірі 10736,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приватбанк" №1075 від 03 листопада 2023 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 10736,00 грн. (десять тисяч сімсот тридцять шість гривень нуль копійок).

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 25000,00 грн., суд виходить з наступного.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.

Так, згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами 1-7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження наданих послуг адвокатом до суду надано:

- копія договору про надання професійної правової допомоги №02-10/2023 від 02 жовтня 2023 року;

- копію ордеру серії АН №1287104 від 03 листопада 2023 року, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги №02-10/2023 від 02 жовтня 2023 року;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Більцана Костянтина Миколайовича, серія ДН №5392 від 27 лютого 2019 року;

- копію додаткової угоди б/н від 02 жовтня 2023 року до договору про надання професійної правової допомоги №02-10/2023 від 02 жовтня 2023 року.

Як вбачається з наданих позивачем документів, витрати на професійну правову допомогу в цій справі позивачем та його представником оцінено в розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

23 листопада 2023 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на стягнення витрат на правничу допомогу вх.№100497/23, в яких представник відповідача-2 додатково надає пояснення з приводу витрат на правову допомогу та вважає, що підстави для задоволення таких вимог відсутні, у зв`язку з наступним.

Заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн., враховуючи розгляд справи без виклику сторін, та ціну позову у сумі 10736 грн., є не співмірними зі складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у додатковій постанові від 08.05.2018 по справі №810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі 200/14113/18-а зазначено, що суд

не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, представник відповідача-2 зазначив, що відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 по справі №160/29209/23 суд вирішив за необхідне розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Тобто справа незначної складності, та не потребує участі сторін при розгляді, відтак в участі адвоката у судових засіданнях не має необхідності.

Предметом спору в справі №160/29209/23 є оскарження рішення ТУ ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України зареєструвати відповідні податкові накладні.

Дана категорія справ є далеко не новою для судової практики, а відтак не потребує значних зусиль з боку представника позивача щодо складання позову, збирання доказів, та таке інше.

Первинні документи зібрані для позовної заяви наявні в позивача.

Додатково представник відповідача-2 зазначив, що представником позивача не надано детального опису виконаних робіт з зазначенням вартості послуг та витрачених годин.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, представник відповідача-2 вважає, що суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням наданих доказів та заперечень відповідача-2, суд приходить до висновку, що понесені витрати позивача на правову допомогу адвоката Більцана Костянтина Миколайовича є завищеними, а розмір витрат не співмірним зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а тому суд вважає за необхідне стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №9699659/38345843 від 12 жовтня 2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 11 серпня 2023 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №65 від 11 серпня 2023 року, складену товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» (), датою її подання.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №9699660/38345843 від 12 жовтня 2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №110 від 29 серпня 2023 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №110 від 29 серпня 2023 року, складену товариством з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» (), датою її подання.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10736,00 грн. (десять тисяч сімсот тридцять шість гривень нуль копійок).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник