Справа № 380/13243/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 рокусправа №380/13243/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення рішень,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, відповідно до ст.23 Закону України Про міліцію (в редакції від 13.02.2015) в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб;

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України від 10.08.2022 про відмову в затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала під час виконання службових обов`язків;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у відповідності до Закону України Про міліцію (в редакції від 13.02.2015), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 №850 направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала під час виконання ним службових обов`язків для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, відповідно до ст.23 Закону України Про міліцію (в редакції від 13.02.2015) в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів міліцій Залізничного відділу Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області і наказом ГУ МВС у Львівській області від 17.04.2020 №1268-о/с був звільнений у запас за п. 64 «б» (через хворобу) з 17.04.2020. У 2020 році йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим він звернувся до МВС України із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №380/20071/21 МВС України прийняло рішення, яким відмовило позивачу у призначенні такої допомоги у зв`язку з тим, що з дати первинного огляду встановлення позивачу ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності до повторного огляду та встановлення вищої групи пройшло більше двох років. Позивач стверджує, що йому вперше встановлено ІІІ групу інвалідності у 2020 році, відтак прийняте відповідачем рішення вважає протиправним.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 27.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Міністерство внутрішніх справ України (далі відповідач-1) подало відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. Вказує, що оскільки з моменту первинного огляду позивача МСЕК пройшло більше 2 років, то законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає.

Головне управління МВС у Львівській області (далі відповідач-2), належним чином повідомлене про відкриття провадження у справі, правом на подання відзиву не скористалось, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подало.

Ухвалою суду від 23.08.2023 витребувано у Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10) документальне підтвердження встановлення ОСОБА_1 втрати професійної працездатності, на підставі якої у 2006 році ОСОБА_1 була виплачена страхова сума.

Ухвалою суду від 19.12.2023 витребувано у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) документальне підтвердження встановлення ОСОБА_1 втрати професійної працездатності у 2006 році.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого дільничного інспектора сектору дільничних інспекторів міліцій Залізничного відділу Львівського міського управління Головного управління МВС України у Львівській області і наказом ГУ МВС у Львівській області від 17.04.2020 №1268-о/с був звільнений у запас за п. 64 «б» (через хворобу) з 17.04.2020.

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №330824 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (травма пов`язана з виконанням службових обов`язків).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №380/20071/21 визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті рішення з питань призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, відповідно до ст.23 Закону України Про міліцію (в редакції від 13.02.2015 р.) в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб; зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (адреса: м.Львів, площа Генерала Григоренка, 3, ) у відповідності до Закону України Про міліцію (в редакції від 13.02.2015 р.), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 року №850 направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала під час виконання ним службових обов`язків для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (адреса: м.Київ, вул.Богомольця, 10, ) прийняти рішення з питань можливості призначення і виплати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб у порядку передбаченому пунктами 9-10,14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Головним управління МВС сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до рішення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2022 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі.

Директор ДФОП МВС України 10.08.2022 відмовив у затвердженні такого висновку.

У листі, копія якого міститься в матеріалах справ, Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що установлення заявникові медико-соціальною експертною комісією третьої групи інвалідності (2020 рік) відбулось в період понад два роки від дати встановлення втрати професійної працездатності, на підставі якої у 2006 році НАСК «Оранта» йому була виплачена страхова сума, що суперечить умовам Порядку №850.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції були врегульовані Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі Закон № 565-ХІІ).

Відповідно до ч. 6 ст. Закону №565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону № 565-XII та Порядку №850 (набрав чинності з 31.10.2015) пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закону № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

На реалізацію вимог статті 23 Закону №565-XII Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 21.10.2015 №850, якою затвердив Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

Порядок №850 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункту 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку №850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

За правилами пункту 10 Порядку №850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

Аналіз наведених норм права дає суду підстави дійти наступних висновків з метою правильного їх застосування до спірних правовідносин:

- за працівниками міліції зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-ХІІ відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом № 580-VІІІ;

- розгляд заяви (рапорту) і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги). Повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, для доопрацювання, Порядком № 850 не передбачено.

- обов`язок прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги за наслідками розгляду поданих працівником міліції заяви (рапорту) та документів покладений на Міністерство внутрішніх справ України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №380/20071/21 визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті рішення з питань призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, відповідно до ст.23 Закону України Про міліцію (в редакції від 13.02.2015 р.) в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб; зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (адреса: м.Львів, площа Генерала Григоренка, 3, ) у відповідності до Закону України Про міліцію (в редакції від 13.02.2015 р.), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015 року №850 направити до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала під час виконання ним службових обов`язків для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (адреса: м.Київ, вул.Богомольця, 10, ) прийняти рішення з питань можливості призначення і виплати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб у порядку передбаченому пунктами 9-10,14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Головним управління МВС сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до рішення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2022 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі.

Директор ДФОП МВС України 10.08.2022 відмовив у затвердженні такого висновку.

У листі, копія якого міститься в матеріалах справ, Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повідомив, що установлення заявникові медико-соціальною експертною комісією третьої групи інвалідності (2020 рік) відбулось в період понад два роки від дати встановлення втрати професійної працездатності, на підставі якої у 2006 році НАСК «Оранта» йому була виплачена страхова сума, що суперечить умовам Порядку №850.

Оцінюючи таку підставу для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.10.2020 у справі №711/1837/18 зазначила, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зв`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Положеннями статті 23 Закону № 565-XII, які втратили чинність із набранням чинності Законом № 580-VII не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, вказані положення пункту 4 Порядку № 850 встановлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у справі №711/1837/18 відступила від висновку, викладеного вперше у постанові від 13.02.2018 у справі №808/1866/16 та інших, у яких містився такий чи подібний висновок щодо застосування положень статті 23 Закону №565-XII та пункту 4 Порядку № 850, та дійшла такого висновку щодо застосування цих норм матеріального права у подібних правовідносинах:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції зберіглось відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31.10.2015 - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31.10.2015 чи після.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 19.12.2022 у справі №703/3197/17.

Відтак, суд погоджується з твердженням відповідача-1, що сплив строку понад два роки з первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності може слугувати підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

В спірному рішення відповідач-1 вказує на те, що установлення заявникові медико-соціальною комісією групи інвалідності (2020 рік) відбулось понад два роки від дати встановлення втрати професійної працездатності, на підставі якої у 2006 році НАСК «Оранта» йому була виплачена страхова сума.

Втім, покликаюсь на встановлення втрати професійної працездатності позивача до 2006 року, відповідач-1 у своєму рішенні не наводить жодних доказів на підтвердження такої обставини (висновок МСЕК, виписка з акта огляду МСЕК). Таких доказів відповідач-1 не надав також ні при поданні відзиву на позовну заяву, ні на виконання ували суду від 23.08.2023 про витребування доказів.

У матеріалах справи містяться: довідка Львівської обласної дирекції ПАТ НАСК «Оранта» від 30.07.2020 №979, згідно з якою Львівська обласна дирекція повідомляє про те, що 15.12.2006 ОСОБА_1 була проведена виплата страхової суми в розмірі 2016,00 грн за державним обов`язковим страхуванням на підставі встановленої МСЕК втрати працездатності. Одночасно повідомляє, що, оскільки з часу отримання позивачем вказаної вище страхової суми минуло більше 13-ти років і документи на виплату не збереглись, тому надати інформацію немає можливості; довідка Львівської обласної дирекції від 01.07.2020 №838 про те, що 15.12.2006 позивачу була проведена виплата страхової суми у розмірі 2016,00 грн за державним обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців на підставі встановлених МСЕК втрати працездатності.

Однак, такі довідки не є належним підтвердженням факту встановлення та ступеня втрати працездатності.

Більше того, на виконання ухвали суду від 19.12.2023 про витребування доказів позивач повідомив, що медико-соціальну експертизу він проходив 05.06.2020 вперше і медико-соціальною експертною комісією Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи йому було встановлено ІІІ групу інвалідності 18.06.2020. Крім цього, згідно з листом комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» Обласна МСЕК №3, копія якого міститься в матеріалах справи, позивач проходив медико-соціальну експертизу 18.06.2020 на Обласній МСЕК №3 вперше.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В оскаржуваному рішенні відповідач покликається на пункт 4 Порядку №850, згідно з яким, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З аналізу наведеної норми випливає, що двохрічний строк, протягом якого в особи існує право на отримання грошової допомоги у більшому розмірі у випадку встановлення вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності, розпочинається з моменту первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Втім під час розгляду цієї справи відповідачем не надано належних доказів на підтвердження встановлення позивачу інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності до 2006 року, що свідчить про протиправність відповідних дій відповідача.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби.

У позовній заяві позивач також просить зобов`язати відповідача-1 прийняти рішення про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» (в редакції від 13.02.2015) в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Втім, з цього приводу суд зазначає, що відповідно до цього Порядку №850 обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України, а тому суд позбавлений можливості набути дискреційних повноважень саме Міністерства внутрішніх справ України з прийняттям рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги, тому в задоволенні позовної вимоги в цій частині необхідно відмовити.

Більше того, в межах розгляду цієї справи судом надавалась оцінка рішенню, прийнятому суб`єктом владних повноважень, та обставинам, які зумовили прийняття такого рішення, а не здійснювалась перевірка документів, поданих позивачем з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в міліції, відповідно до ст.23 Закону №565-ХІІ.

Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд враховує законодавчо встановлений механізм вирішення питання щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги визначений Порядком №850, у зв`язку з чим вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та додані до заяви документи, та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку №850.

При цьому, суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити питання з якого звернувся позивач, з урахуванням встановлених судом обставин, а також правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі, та обґрунтувати його належним чином.

З огляду на те, що відповідно до пункту 8 Порядку №850 прийняттю МВС України рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги передує подання документів, зазначених в пунктах 6 або 7 Порядку №850, та висновку щодо виплати грошової допомоги, належить також зобов`язати відповідача-2 у 15-дениий строк після отримання заяви (рапорту) та повного пакету документів від позивача надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності відповідно до пункту 8 №850.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у 15-дениий строк після отримання заяви (рапорту) та повного пакету документів від ОСОБА_1 надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та додані до заяви документи, та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судового збору не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10; ).

Відповідач-2 - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3; )

СуддяСидор Наталія Теодозіївна