Справа № 596/1932/23
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"02" лютого 2024 р. Справа № 596/1932/23

Провадження № 2-а/596/10/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Лисюк І.О.,

за участю секретаря Туткалюк В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Печінки П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Печінка Павло Володимирович до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Печінка П.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА№1048179, винесену 05 травня 2023 року інспектором Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, капралом поліції Гнатівим Мксимом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Також в позові позивач просить визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду для оскарження постанови поліцейського поважною, поновити даний строк та прийняти позовну заяву до розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2023 року, справу на підставі вказаного позову розподілено судді Лисюк І.О..

Ухвалою судді від 28 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, про що повідомлено учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив, позивачу - відповідь на відзив.

Представником Головного Управління національної поліції в Тернопільській області 04.12.2023 року подано відзив на позов, в обґрунтування якого відповідач посилається на те, що 05.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , позивач перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції зателефонувавши на лінію 102 і повідомивши про факт якого насправді не було, а саме зникнення його дружини, чим порушив ст. 183 КУпАП, у зв`язку із чим на ОСОБА_1 складено постанову серії ЕГА № 1048179 від 05.05.2023 згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

На думку сторони відповідача, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а твердження ОСОБА_1 викладені в позовній заяві не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення відповідальності, так як спростовуються аудіо записами його телефонного дзвінка здійсненого на спеціальний номер 102, на яких зафіксовано як він повідомляє про зникнення дружини, приїзд до нього поліцейських, а також погрози операторам лінії «102» через відсутність відповіді на його звернення. Крім того, з доданих аудіо записів можна зробити висновок про стан позивача в якому він здійснював дзвінки до поліції та причини того, чому він не пам`ятає про свої дзвінки, а також чому його підпис відрізняється від підпису в документах в 2023 році (аудіо записи додається до відзиву). Під час її винесення позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності.

08.12.2023 року, через систему «Електронний суд» стороною позивача подано відповідь на відзив вказавши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справа про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи. Вважає, що викладені у відзиві мотиви відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог, необґрунтованими і такими, що підлягають відхиленню.

Як встановлено, під час відкриття провадження питання поновлення строків звернення до суду, порушене стороною позивача в позові, судом не вирішувалось.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_1 адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні клопотання про поновлення строків звернення до суду підтримали повністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, проаналізувавши наведені сторонами обставини та наявні у матеріалах справи докази в частині вирішення заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Статтею 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як встановлено судом, із позовною заявою до суду позивач звернувся 27 листопада 2023 року. В обґрунтування поважності пропусків звернення до суду, посилався на те, що копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА№1048179 від 05 травня 2023 року винесену інспектором Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області, капралом поліції Гнатівим Максимом Миколайовичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. він дізнався лише, коли 20.11.2023 в органах виконавчої служби отримав її копію.

Як слідує із змісту оспорюваної постанови серії ЕГА№1048179 від 05 травня 2023 року отримання саме 05 травня 2023 року її копії позивачем ОСОБА_1 підтверджується підписом у відповідній графі про отримання. Твердження сторони позивача, що підписи виконані не ним, а іншою особою не підтверджуються жодними доказами.

Отже, позивачем пропущено строк для звернення до суду, а підстави (причини), зазначені в заяві про його поновлення є неповажними.

На думку суду, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в його ухвалі від 02 березня 2020 року у справі №420/4352/19 (адміністративне провадження № К/9901/3023/20).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 826/14417/18 (касаційне провадження № К/9901/7611/19) зазначив, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, суд при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду керується практикою Європейського суду з прав людини, яка, в силу приписів частин першої, другої статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судом як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Зокрема, у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Таким чином, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки причини його пропуску суд визнає неповажними.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених ч.3 та 4 ст.123 цього Кодексу.

Керуючись ст.289 КУпАП, ст.ст.122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Печінка Павло Володимирович до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено 02.02.2024 року.

Суддя: Ірина ЛИСЮК