Справа № 374/321/23
Суддя: Потабенко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 374/321/23
Провадження № 2-а-3/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі судового засідання Рябуха О.В.,

за участю представників Гаврилова Д.О., Золотарьова О.М., Сергієнко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Гаврилов Д.О. звернувся до суду з позовом до Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 014880 від 16.08.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова винесена всупереч норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено на рибоприймальному пункті ТОВ «ІНВЕСТ І К» в той час, коли позивач вже прийшов на берег, доказів того, що позивач здійснював промисловий вилов риби з вимкненим технічним засобом дистанційного контролю головним державним інспектором не було надано. Окрім того, позивачу не було роз`яснено його права, про що ним було зроблено відповідну відмітку в протоколі про адміністративне правопорушення, також інспектором було проігноровано клопотання позивача про відкладення розгляду справи та надання можливості надати заперечення та скористатися правовою допомогою. Крім того розгляд справи носив формальний характер, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не було досліджено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення, чим порушено вимоги законодавства. Правопорушника не було повідомлено про розгляд справи за три доби до розгляду справи, що позбавило права скористатися правовою допомогою та завчасно підготуватися до розгляду справи, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, та постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Ухвалою від 05.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом(повідомленням) сторін у справі.

21.11.2023 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначив наступне, що 16.08.2023 року головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства меліорації та водного господарства у м. Києві та Київській області Дмитренко С.П. складено протокол про адміністративне правопорушення №014880, про те, що на Канівському водосховищі ланковий рибалка ТОВ «ІНВЕСТ І К» ОСОБА_1 здійснював промисловий вилов водних біоресурсів на човні ЯКИ 3844 із вимкненим засобом дистанційного контролю. Промисловий вилов водних біоресурсів із вимкненими технічними засобом дистанційного контролю є порушенням ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.5 розділ ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах затверджених Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України за №785 від 10.04.2023 року. Позивач стверджує , що при складанні протоколу не був ознайомлений із ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП України, однак вказане твердження не відповідає дійсності, згідно оригіналу протоколу, який знаходиться у відповідача, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була ознайомлена із своїми правами та розписалася у відповідних графах. Окрім того зазначив, що розгляд справи не проводився в судовому порядку, оскільки дана категорія справ підпадає під категорію справ які розглядаються судом, а тому постанова виноситься на місці вчинення правопорушення, твердження позивача про те, що він не був повідомлений завчасно про час та місце розгляду справи є безпідставним та неаргументованим. Відповідно до даних з системи дистанційного контролю моніторингу суден, 16.08.2023 року місце знаходження GPS-трекеру плавзасобу ЯКИ 3844 відображається на березі, та рух судна по водному об`єкту не зафіксовано, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, та додаткових поясненнях до позову.

Представники відповідача Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши представників сторін, сторони, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що в задоволенні вимог слід відмовити, з наступних підстав.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_2 , який показав, що є працівником рибохорони. Під час патрулювання Канівського водосховища був помічений промисловий човен ЯКИ 3844, оглянувши промисловий журнал було виявлено відсутність GPS-трекеру плавзасобу, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Даний протокол було складено в двох екземплярах.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що він є працівником рибохорони. Був присутнім при складанні адміністративного протоколу, який було складено в двох екземплярах. Порушення полягало в відсутності GPS-трекеру плавзасобу ЯКИ 3844.

Свідок ОСОБА_4 , суду показав, що він є працівником рибохорони, ним було складено два протоколи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .. Один протокол він залишив собі, другий екземпляр він віддав ОСОБА_1 .. В протоколі який залишився в нього в поясненнях правопорушника зазначаються інші обставини ніж ті на які посилається позивач.

Також судом встановлено, що 16.08.2022 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибний патруль» Дмитренко С.І. складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення № 014880 .

Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 , ланковий рибалка ТОВ «ІНВЕСТ І К» о 09.50 на Канівському водосховищі, поблизу м. Ржищів, Обухівського району Київської області, під час здійснення промислового лову водних ресурсів човном баркас № ЯКИ 3844 знаходився на лову із використанням технічним засобом дистанційного контролю TELTONIKA FMB204 IMEI НОМЕР_1 , при цьому виловив рибу карась-118 шт., 62 кг., лящ-66 шт. 50 кг., щука-1шт. 9 кг., плітка-1шт. 1кг, сом-1шт. 1,4 кг. Загальною вагою-123,4 кг., чим завдав збитків рибному господарству на суму 74783,65 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.5 розділ ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах затверджених Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України за №785 від 10.04.2023 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією протоколу про адміністративне правопорушення № 014880 від 16.08.2023, ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України роз`яснено його права та обов`язки, що підтверджується його підписом.

У протоколі зазначено, що справа буде розглянута на місці вчинення адміністративного правопорушення 16.08.2023 з повідомленням про місце і строк розгляду справи також ознайомлено ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом у протоколі.

В подальшому 16.08.2023, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибний патруль» Дмитренко С.П. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 014880 від 16.08.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про тваринний світ» дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об`єктах України визначені Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 08.07.2011 № 3677-VI(далі - Закон № 3677-VI).

Відповідно до ст. 6 Закону № 3677-VIдержавне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895 затверджено Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагентство).

Пунктом 1 Положення про Держрибагентство передбачено, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, меліорації земель та експлуатації державних водогосподарських об`єктів комплексного призначення, міжгосподарських зрошувальних і осушувальних систем.

Згідно із ст. 10 Закону № 3677-VI, посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження: давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; вилучати в осіб, які порушують законодавство у галузі охорони і використання водних біоресурсів, знаряддя добування водних біоресурсів, транспортні (у тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуті водні біоресурси, а також відповідні документи на них; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; безперешкодного доступу до території (у тому числі об`єктів природно-заповідного фонду) і приміщень підприємств, установ та організацій, які здійснюють добування, утримання, зберігання або переробку водних біоресурсів, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; вилучати знаряддя добування (вилову) водних біоресурсів, транспортні засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, а також незаконно добуті водні біоресурси у разі неможливості встановлення власника зазначеного майна; здійснювати перевірку знарядь добування, контролювати їх кількість, перевіряти відповідність вимогам законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Аналогічні повноваження надані органам рибоохорони, як природоохоронним органам статтею 60 Закону України «Про тваринний світ» та пунктом 6 Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.10.2018 № 512.

Пунктом 4 Розділу ІІІ Порядку проведення рибоохоронних рейдів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.10.2018 № 512передбачено, що під час проведення рибоохоронних рейдів посадові особи рейдової групи забезпечують дотримання законодавства у галузі рибного господарства, здійснення заходів із запобігання, виявлення та припинення правопорушень, передбачених статтею 50,частинами третьою - п`ятою статті 85,статтями 85-1, 86-1, 88-1, 90, 91-2, статтею 164- в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, пов`язаної з добуванням і використанням риби та інших водних біоресурсів,статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 34 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та статтею 35 Закону України «Про тваринний світ», визначено, що користувачі водних біоресурсів зобов`язані безперешкодно допускати в місця відтворення, добування, зберігання, утримання, на рибоприймальні пункти та місця реалізації водних біоресурсів, на рибальські судна та інші плавучі засоби, зайняті в технологічному процесі, представників центральних органів виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за провадженням рибогосподарської діяльності, надавати на їх вимогу документи щодо обліку та використання водних біоресурсів, своєчасно виконувати їхні вимоги та письмові розпорядження, які базуються на засадах цього Закону та інших нормативно-правових актів у галузі рибного господарства.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Судом встановлено, що на підставі спірної постанови позивача притягнуто державним інспектором до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП зв`язку з встановленням факту того, ОСОБА_1 , ланковий рибалка ТОВ «ІНВЕСТ І К» о 09.50 на Канівському водосховищі, поблизу м. Ржищів, Обухівського району Київської області, під час здійснення промислового лову водних ресурсів човном баркас № ЯКИ 3844 знаходився на лову із використанням технічним засобом дистанційного контролю TELTONIKA FMB204 IMEI 98771, при цьому виловив рибу карась-118 шт., 62 кг., лящ-66 шт. 50 кг., щука-1шт. 9 кг., плітка-1шт. 1кг, сом-1шт. 1,4 кг. Загальною вагою-123,4 кг., чим завдав збитків рибному господарству на суму 74783,65 грн.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 85 КУпАП порушення правил рибальства - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні даного позову суд зауважує, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 014880 від 16.08.2023, на підставі якого винесено спірну постанову, державним інспектором встановлено факт порушення ст.. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.5 розділ ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах затверджених Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України за №785 від 10.04.2023 року.

Порядок здійснення та регулювання промислового рибальства (крім любительського та спортивного рибальства в рибогосподарських водних об`єктах загального користування), який є обов`язковим для підприємств, установ, організацій (незалежно від форм власності), громадян України та осіб без громадянства (далі - користувачі), які здійснюють промислове рибальство, а також для уповноважених органів, які забезпечують охорону, відтворення та збереження середовища існування водних живих ресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України визначають Правила промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 18 березня 1999 року № 33.

Згідно з підпунктом 6.1.1.пункту 6.1.Правил до обов`язків користувачів при здійсненні промислу водних живих ресурсів належать зокрема такі обов`язки:здійснювати промисел згідно з Правилами,Режимами рибальства та іншими вимогами законодавства з питань охорони,використання і відтворення водних живих ресурсів.6.1.2. На кожному судні, ланці, дільниці, бригаді тощо вести промисловий журнал встановленої форми, а також мати документи, які підтверджують законність вилучення (промисловий квиток, талон) і здачі (квитанція) водних живих ресурсів. 9.13.1. Користувачам водних живих ресурсів забороняється здійснення промислу виробничими підрозділами користувача (ланки, дільниці, бригади тощо) на суднах, що не призначені для здійснення промислу, та (або) без наявності в рибалок, відповідальних за вилучення, промислових квитків, талонів, журналів обліку вилучених водних живих ресурсів (промислових журналів), а в інших рибалок, які здійснюють вилучення водних живих ресурсів у зазначених підрозділах користувача, посвідчень рибалок.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2015 № 992 «Про затвердження Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України». Добування (вилов) водних біоресурсів здійснюється відповідно до правил рибальства та режимів промислу. Добування (вилов) водних біоресурсів здійснюється безпосередньо на місці лову за наявності: копії дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах);промислового журналу та додатка до нього посвідчення рибалки, яке видає йому користувач водних біоресурсів, крім членів екіпажів риболовних суден, що підлягають нагляду класифікаційного товариства; програми проведення науково-дослідного, науково- промислового, дослідно-конструкторського, контрольного вилову, вилову з метою отримання біологічного матеріалу для штучного відтворення їх запасів та здійснення аквакультури, подальшого відтворення. У разі відсутності відповідального за вилов водних біоресурсів добування (вилов) водних біоресурсів забороняється. Відповідальний за вилов водних біоресурсів зобов`язаний: виконувати вимоги цього Порядку, програми проведення дослідного вилову водних біоресурсів; дотримуватися режимів територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а в разі здійснення промислу - правил рибальства та режимів промислу; забезпечувати належний рівень ведення промислового журналу, облік, зберігання, транспортування, а також здавання добутих (виловлених) водних біоресурсів на рибоприймальний пункт.

Щодо посилання позивача на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача, суд зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі № 820/4810/2018, процедурні порушення, допущені суб`єктом владних повноважень під час розгляду справи про адміністративні правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення.

Частиною 1статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення визначається КУпАП, Інструкцією з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики України 09.04.2003 N 101, яка визначає порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами органів рибоохорони.

Відповідно до п. 2.6., 2.7. Інструкції № 101 протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості скласти його на місці виявлення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, інспектори рибоохорони можуть доставляти порушника(ів) до органів місцевого самоврядування та/або органів внутрішніх справ.

При складанні протоколу слід чітко викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом викритого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо.

Вилучені речі й документи зберігаються до розгляду справи про адміністративні правопорушення у місцях, визначених посадовими особами органів рибоохорони, яким надано право розгляду таких справ або прийняття рішення щодо направлення їх на розгляд до суду.

Згідно з п. 2.8. Інструкції протокол підписується особою, яка його склала, порушником і свідками, якщо вони є.

У разі відмови порушника підписати протокол у ньому робиться запис про це, який засвідчується підписом особи, яка склала протокол, та іншими особами, які брали участь у виявленні правопорушення.

Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від підпису.

Відповідно до п. 2.9. Інструкції особа, яка склала протокол, повідомляє порушнику про місце і час розгляду справи щодо адміністративного правопорушення, роз`яснює його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про порушення передається посадовій особі органів рибоохорони, якій надано право розгляду справ про адміністративні правопорушення (п. 2.10 Інструкції).

Згідно з ч. 1ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, зокрема передбачених частиною третьою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення та складання постанови за результатами розгляду адміністративних матеріалів не можливий на місці вчинення правопорушення і суперечить вимогам закону.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам позивача, суд зауважує, що ОСОБА_1 знав, що у відношенні нього складається протокол про адміністративне правопорушення, йому було запропоновано надати пояснення та ознайомитись з протоколом, роз`яснено його права та обов`язки, а також вручено примірник протоколу, що підтверджується підписами позивача у протоколі.

Щодо посилання позивача на порушення його права користуватися юридичною допомогою адвоката під час розгляду матеріалів, суд зауважує, що як вбачається з матеріалів справи, позивачу при складанні протоколу та постанови роз`яснено його права і обов`язки, та запропоновано надати письмові пояснення, що не перешкоджало позивачу заявити відповідне клопотання про відкладення розгляду матеріалів, у зв`язку із необхідністю залучення до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення захисника.

Статтею 277 КУпАП визначений строк розгляду справ про адміністративне правопорушення, що вони розглядаються в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

У даному випадку цей строк відповідачем не порушений, заборони розгляду справи в цей же день вказана норма не містить.

Про порушення відповідачем ст. 279 КУпАП не свідчить складання постанови -16.08.2023 року, в день складання протоколу, після того, як позивач отримав протокол і надав письмові пояснення. Позивача повідомлено, що відносно нього буде складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 85 КУпАП.

Відповідно до п.7 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. №895, Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).

Відповідно до ст. 240 КУпАП органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, передбачені статтею 50, частиною третьою статті 85, статтями 86-1,91-2 і188-5 цього Кодексу. Від імені органів рибоохорони розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор рибоохорони України, головні державні інспектори рибоохорони в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, провідні державні інспектори рибоохорони, старші державні інспектори рибоохорони.

Повноваження головного державного інспектора охорони водних біоресурсів «Рибний патруль» Дмитренко С.П. як посадової особи Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області визначені у Положенні про Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного рибного господарства України від 15.07.2016 № 229.

Відповідно до пп. 8.12 п.8 вказаного Положення посадові особи Київського рибоохоронного патруля мають повноваження складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

До цих посадових осіб також належать і головні державні інспектори рибоохорони, що підтверджено і правовими висновками, викладеними у постановах Касаційного адміністративного суду у справах № 162/445/16-а, №712/9528/16-а, №405/2109/16.

Положення КУпАП не містять заборон щодо складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення однією і теж посадою особою. При цьому, суд вважає необхідним вказати на те, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті здійснення державного контролю та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 34 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 162/445/16-а.

Відтак, відповідачем дотримано вимоги ст.ст.268,277,279 КУпАП.

Вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджено показами свідків допитаних в залі суду.

Відповідно до положень статті 256 КУПАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема прізвища, адреси свідків, якщо вони є. При наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. Як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі (частина перша статті 272 КУпАП), відповідно до вищезазначених норм, законодавець не зазначив будь-яких виключень у якості особи свідка.

Твердження представника позивача щодо інших можливих порушень, які на його думку, були допущеними під час винесення відповідачем оскаржуваної постанови є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

У постанові Верховного Суду у справі № 825/2328/16 від 22.05.2020 викладений висновок про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою органу рибоохорони, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,9,72,73,77,78,139,241-246,250,255,268-272,286,295,297 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державного агенства рибного господарства у м. Києві та Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Потабенко