Справа № 465/2933/23
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 рокумісто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Власюк Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції серії ЕАС №6820046 від 12.04.2023, винесеної за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою від 12.04.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. за не своєчасне проходження обов`язкового технічного контролю. З постановою позивач не погоджується повністю, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не провів об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надав жодних доказів вчинення правопорушення, а тому постанова не відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує на дотримання суб`єктом владних повноважень вимог законодаства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб FIAT DUСАТО номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, тип ТЗ - фургон молотонажний - В, повна маса 3500, підлягає обов`язковому технічному контролю з періодичністю його проходження - кожні два роки. Враховуючи вантажний тип транспортного засобу, вказаний автомобіль підлягає обов`язковому періодичному технічному огляду відповідно до вимо ч. 6 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», що позивачем виконано не було. Тобто, по допустиму масу даним автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним, тому підпадає під вимоги закону.

Судом встановлено фактичні обставини справи.

Постановою інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції серії ЕАС №6820046 від 12.04.2023 про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

За змістом даної постанови, 12.04.2023 о 07:11 на автодорозі М-06 Київ-Чоп (542 км), позивач керував транспортним засобом FIAT DUCATO номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, проте своєчасно не пройшов його, чим порушив п.31.3.6. Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положення ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративне правопорушення у виді керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п.п. б. п. 31.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Отже, п. 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них, мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації, крім легкових автомобілів, якими є таксі або автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Однак, в п. 2 ч. 2 вказаної статті законодавець уточнює, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Суд звертає увагу, що у вказаному пункті 2 законодавець розмежує транспортні засоби на легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів та на вантажні автомобілі, вантажопідйомністю до 3,5 тони.

В свою чергу, положеннями ч. 3, 4 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що:

- при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо);

- при державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Як вбачається з копії відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «FIAT DUCATO», номерний знак НОМЕР_1 , 2013 року випуску, тип ТЗ - фургон молотонажний - В, повна маса 3500.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено терміни:

- автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

- автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно;

- автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України (значення термінів) легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки; вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Отже, враховуючи те, що тип вказаного вище транспортного засобу, суд робить висновок, що такий відноситься до легкових автомобілів призначених для перевезення пасажирів та їх багажу (вантажу).

Окрім цього, відповідно до укладеного між ПП «Адвокатська контора «Сенатор» та ОСОБА_1 договору позички транспортного засобу від 05.01.2023, автомобіль FIAT DUCATO номерний знак НОМЕР_1 , передано у безоплатне користування, для використання його в особистих цілях без можливості здійснення господарської діяльності.

Згідно з постановою Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 731/186/17, колегія суддів здійснивши аналіз положень статті 35 Закону України "Про дорожній рух" дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, однією з визначальних обставин є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів - з метою отримання прибутку.Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.Відповідно до п.п. 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року N 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови не фіксують, що позивач порушив п. 31.3.б ПДР, а відтак не підтверджують факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Відповідач не спростував доводи позивача.

За даних обставин, відповідачем при винесені постанови не дотримано вимог КУпАП , та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормою ч.3 ст. 121 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України.

Враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕАС №6820046 від 12.04.2023, винесена інспектором без додержання вимог законності, а відтак підлягає скасуванню.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд прийшов висновку, що доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, відсутність посилання у ній на докази, які були предметом дослідження свідчать про те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Оскільки в ході розгляду справи встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, як і не встановлено можливості отримання доказів протилежного, зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі в розмірі 536,80 грн. необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області серії ЕАС №6820046 від 12.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, .

Повне рішення складено 01 лютого 2024 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.