Справа № 200/5828/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Справа№200/5828/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), де позивач просить суд:

визнати дії відповідача в частині відмови застосування при розрахунку пенсії за віком позивачу середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020-2022 роки необґрунтованими та незаконними;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки), з 10.03.2023 з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала на обліку у відповідача 1 та отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV), яку призначено з 03.10.2019. Досягнувши 60-річного пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Проте, відповідачем було проведено перерахунок пенсії без врахування заробітної плати, набутої після призначення пенсії по інвалідності та без застосування показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача 1 та вказує, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки).

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач відповідач 1 позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки страховий стаж позивача, набутий після призначення пенсії, становить менше як 24 місяці, відтак для застосування середньої заробітної плати по Україні для призначення пенсії за 2020-2022 роки немає підстав.

Зазначає, що позивач звернулась з заявою від 28.02.2023 № 1610 про перерахунок «перехід на інший вид пенсії». Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 11.12.2023 залучено в якості співвідповідача по справі Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Витребувано докази та надано час надання відзиву на позовну заяву, однак своїм правом Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 03.10.2019 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI.

10.03.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки).

У відповідь на звернення відповідач надав лист від 06.04.2023 №5570-4805/Т-02/8-0500/23 в якому зазначено, що пенсію позивачу було обчислено з урахуванням страхового стажу 38 років 11 місяців 6 днів та враховано по 30.09.2019.

При призначенні позивачу пенсії по інвалідності для розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітної плати враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 по 30.09.2019. Середній заробіток за три попередні роки (2016-2018) становив 6188,89 грн. Право на пенсію за віком визначається відповідно до вимог ст.26 Закону № 1058. З 27.01.2023 у позивача виникло право на пенсію за віком.

Відповідно до ст.10 Закону 1058, особа, яка має право на різні види пенсій призначається один із цих видів пенсії за її вибором. При цьому за власним бажанням можна змінити вид пенсії. 28.02.2023 позивач надала заяву, зареєстровану за № 1610, про перерахунок пенсії, перехід на інший вид пенсії. Дану заяву було опрацьовано та з 28.02.2023 позивач отримуєте пенсію за віком, призначену відповідно до ст.26 Закону №1058.

Відповідач у листі вказує, що за даними форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, наявні дані про заробітну плату та сплату страхових внесків за період з 01.10.2019 по 03.05.2020 та з 18.07.2021 по 30.09.2021. Тобто, після призначення пенсії по інвалідності позивачем не набуто страхового стажу не менш як 24 місяці.

З наданих протоколів про призначення пенсії позивача вбачається, що позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058 з 03.10.2019. Стаж зараховано по 30.09.2019. Загальний стаж 42 роки 03 місяці, з них страховий стаж 38 років 11 місяців 6 днів, додатковий стаж (ч.1 ст. 24 Закону № 1058) - 03 роки 03 місяці 24 дні.

Відповідно до трудової книжки позивачки НОМЕР_1 вбачається, що з 01.10.2019 по 05.05.2020 працювала інженером у ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Краматорського Управління; з 13.05.2020 по 21.12.2020, з 24.12.2020 по 08.02.2021 знаходилась на обліку у Дружківському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю; з 19.07.2021 по 30.09.2021 працювала оператором у ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Краматорського Управління.

Після проведення автоматичного перерахунку «МП по стажу абз.3 ч.4 ст. 42 Закону № 1058» з 01.04.2022, при проведенні перерахунку додатково зараховано періоди роботи та отримання допомоги по безробіттю. Стаж враховано по 30.09.2021. Загальний стаж 40 років 05 місяців 16 днів (тобто додано 1 рік 06 місяців 29 днів).

Згідно наданого витягу ОК-5 після вересня 2021 року відомості про роботу відсутні.

З перерахунку «МП по стажу абз 3 ч. 4 ст. 42 ЗУ №1058 за алгоритмом «пенсія по інвалідності в розмір пенсії за віком» вбачається, що з моменту призначення пенсії 03.10.2019 по дату звернення за перерахунком про перехід на інший вид пенсії 28.02.2023 страховий стаж змінився з 38 років 1 місяців 06 днів на 40 років 05 місяців 16 днів, тобто на 1 рік 06 місяців 10 днів, а розмір пенсії обчислено з використанням показника середньої заробітної плати за 2016-2018 роки.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно зі ст.1 Закону № 1058-ІV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами ст.27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст.40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст.25 цього Закону.

Відповідно ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Ч.2 ст. 40 Закону № 1058-IVвизначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+ ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абз.5 ч.4 ст.42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) ч.2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV (вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі № 21-612а14, Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 317/4184/16-а).

Суд зазначає, що ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тобто мова йде про пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Винятком із загального правила є перше переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за умови наявності у особи страхового стажу, набутого після виходу на пенсію по інвалідності (попереднього перерахунку пенсії), не менш як 24 місяці.

Судом встановлено, що позивачу з 03.10.2019 призначено пенсію по інвалідності згідно Закону № 1058-IV; до страхового стажу було зараховано період роботи позивача по 30.09.2019, про що свідчить розрахунок стажу (страховий стаж 38 років 11 місяців 6 днів).

З 28.02.2023 позивача, на підставі його заяви, переведено з пенсії по інвалідності згідно із Законом №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом № 1058-IV, до страхового стажу зараховано період роботи позивача по 30.09.2021, страховий стаж позивача становить 40 років 05 місяців 19 днів (тобто додано 1 рік 06 місяців 29 днів).

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч.2, 4 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

П.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається із записів трудової книжки позивачки НОМЕР_1 вона з 01.10.2019 по 05.05.2020 працювала інженером у ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Краматорського Управління; з 13.05.2020 по 21.12.2020, з 24.12.2020 по 08.02.2021 знаходилась на обліку у Дружківському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю; з 19.07.2021 по 30.09.2021 працювала оператором у ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Краматорського Управління.

Як вбачається із записів трудової книжки позивач з 01.10.2021 не працює.

Як вбачається із індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7), протягом 2019-2021 рр. за вказані у трудовій книжці періоди роботи страхувальник на суму нарахованої позивачу як застрахованій особі заробітної плати нараховувало та сплачувало єдиний соціальний внесок.

Відтак станом на 28.02.2023 страховий стаж складав менш ніж 24 місяці з моменту останнього перерахунку.

Враховуючи встановлені обставини та вимоги абз.3 ч.3 ст.45 Закону №1058, суд доходить висновку, що оскільки після попереднього перерахунку пенсії по інвалідності позивач не набув менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії, то відсутні підстави для перерахунку пенсії за віком, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2020-2022 р.

Таким чином, оскільки позивач не набула після попереднього перерахунку пенсії 24 місяці страхового стажу, тому відсутні підстави, передбачені ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV, для застосування при обчисленні пенсії за віком позивача показника середньої заробітної плати за 2020, 2021 та 2022 роки. При цьому, при переведенні позивача на інший вид пенсії в рамках одного закону (Закону № 1058-IV) - на пенсію за віком відповідачем правомірно застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні за 2016, 2017 та 2018 роки.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не було фактичних та правових підстав для здійснення переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) по Україні для призначення пенсії за 2020-2022 рр. у зв`язку з відсутністю 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, оскаржувані у цій справі дії відповідача є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Суд відхиляє посилання позивача на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, оскільки у вказаній справі до досягнення пенсійного віку позивачу виплачувалась пенсія за вислугу років, призначена відповідно до ст.55 Закону №1788-ХІІ, тобто інший вид пенсії, ніж пенсія по інвалідності, яку отримувала позивач у справі, що розглядається.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (юридична адреса: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 05.02.2024.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова