Справа № 520/19813/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 р. № 520/19813/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Владислава Єгупенка,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просила визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті допомоги на поховання на померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області виплатити допомогу на поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонера ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправні дії щодо відмови у виплаті допомоги на поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

Після смерті батька 06.01.2023 року позивач через відділ обслуговування громадян звернулася до відповідача із заявою щодо виплати допомоги на поховання батька ОСОБА_2 та надала всі необхідні документи.

У відповідь на вищевказану заяву було отримано повідомлення від 10.02.2023 №0400-010228-8/18701 в якому відповідач зазначив, що за інформацією відділу з питань перерахунків пенсій № 6 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що внести зміни в особисті дані (прізвище) померлого пенсіонера немає підстав, оскільки в копії паспорта, яка знаходиться в паперовій справі зазначено прізвище ОСОБА_3 . Додатково повідомлено, шо позивач має право оскаржувати рішення територіального органу Пенсійного фонду України відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 року № 18-6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02 листопада 2007 року за №1241/14508. або/та в судовому порядку.

10.02.2023 року позивачкою було отримано від Першотравневського відділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області довідку в якій зазначено, що Громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець Закарпатської області, Іршавського району, с. Бронько, 15.06.2001 року був документований паспортом громадянина України НОМЕР_3 виданий Петропавлівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області. На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 був діючим.

10.02.2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою в якій просила внести зміни в електронній пенсійній справі померлого батька ОСОБА_2 .

У відповідь на вказану заяву відповідачем було надано лист від 21.03.2023 року в якому зазначено, що внести зміни в особисті дані (прізвище) померлого пенсіонера ОСОБА_2 немає підстав, оскільки в копії паспорта НОМЕР_3 від 15.06.2001 року, який видано Петропавлівським РВУМВС України в Дніпропетровській області, яка знаходиться в паперовій пенсійній справі зазначено прізвище « ОСОБА_3 ».

12.05.2023 року позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про виплат допомоги на поховання та надала всі необхідні документи.

У відповідь на вказану заяву позивачем було отримано лист від 11.06.2023 року №26910-20378/Б-01/8-0400/23, яким відмовлено у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що в пенсійній справі ОСОБА_4 наявна копія паспорту громадянина України НОМЕР_3 в якій зазначено прізвище « ОСОБА_3 ».

29.06.2023 року позивач звернулася до Українського бюро лінгвістичних експертиз з метою отримання експертного висновку з приводу вищевикладених розбіжностей в прізвищі батька.

Згідно експертного висновку №056/898-п від 29.06.2023 року українські записи прізвища ОСОБА_3 (копія паспорта громадянина України НОМЕР_3 від 15.06.2001 року, який виданий Петропавлівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, який знаходиться в паперовій пенсійній справі, запис ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (паспорт громадянина України громадянина України НОМЕР_3 від 15.06.2001 року, який виданий Петропавлівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області) є ідентичними.

Враховуючи вищевикладені обставини позивач вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті допомоги на поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки, на її думку, наданими пенсійному органу документами підтверджується, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий Петропавлівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_2 був діючим та прізвище в ньому значиться як ОСОБА_5 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV).

Згідно з статтею 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну службу» від 10.07.2003 № 1102, поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Зазначені документи можуть надаватися за дорученням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, іншій юридичній чи фізичній особі.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. Виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про поховання та похоронну службу» виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Тобто, виплата вказаної допомоги відповідно до вимог статті 53 Закону № 1058-IV пов`язується з фактом поховання.

Так, питання щодо подання та оформлення документів для призначення відповідної виплати врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно із п. 5.1 Порядку №22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Форма заяви встановлена Додатком №7 до Порядку №22-1.

Пунктом 5.2 Порядку №22-1 унормовано, що заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №04. Згідно протоколу про перерахунок пенсії №56 від 06.11.2022 на обліку Головного управління перебував ОСОБА_4 , який отримував пенсію за віком. В пенсійній справі ОСОБА_4 наявна копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , надана пенсіонером особисто та завірена належним чином, в якій зазначено прізвище ОСОБА_3 . З огляду на відсутність судового рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, на думку відповідача, відсутні підстави для внесення змін до електронної пенсійної справи ОСОБА_4 та виплати допомоги на поховання, внаслідок його смерті.

Однак, з наданої разом із позовом до суду копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Петропавлівським РВУМВС України в Дніпропетровській області 15.06.2001, вбачається, що в графі прізвища особи українською мовою вказано « ОСОБА_3 ».

При цьому, згідно довідки Першотравневського відділу Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 10.02.2023, яка надана разом із позовною заявою, Громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець Закарпатської області, Іршавського району, с. Бронько, 15.06.2001 року був документований паспортом громадянина України НОМЕР_3 , виданий Петропавлівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області. На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 був діючим.

В той же час, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 05.01.2023, видано на прізвище « ОСОБА_5 ».

Разом із тим, відповідно до експертного висновку №056/898-п від 29.06.2023, який складено на підставі запиту позивача, зазначено, що українські записи прізвища ОСОБА_3 (копія паспорта громадянина України НОМЕР_3 від 15.06.2001 року, який виданий Петропавлівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, який знаходиться в паперовій пенсійній справі, запис ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (паспорт громадянина України громадянина України НОМЕР_3 від 15.06.2001 року, який виданий Петропавлівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області) є ідентичними.

Суд, враховуючи вищевикладене, зазначив, що у спірних правовідносинах фактично склалась ситуація щодо наявності одного і того самого документу, який містить в собі різне написання прізвища померлої особи, що в свою чергу стало підставою для винесення відповідачем рішення за результатами розгляду заяви позивача про виплату допомоги на поховання.

Водночас, подана до суду позивачем копія експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/898-п від 29.06.2023 стосується лінгвістичної сторони питання вірного написання відповідного прізвища, а не конкретних поданих позивачем документів чи конкретного питання відповідності записів у таких документах чи їх дійсності.

Будь-яких інших доказів, які б достеменно підтверджували вірність написання прізвища померлої особи до суду не надано, матеріали справи також не містять.

За таких обставин, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву про те, що за життя пенсія виплачувалась батьку позивача на прізвище згідно з паспортними даними « ОСОБА_3 », що також підтверджено належними доказами, заслуговують на увагу та враховуються судом.

Незгода з позицією, викладеною у повідомленні на заяву позивача, не може свідчити про порушення прав позивача.

Позивачем не надано доказів реального порушення своїх прав та інтересів, а лише висловлено особисту незгоду зі змістом відповідей на заяви позивача, наданими Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зазначене кореспондується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 № 814/2467/17, в яких суд зазначив, що: "Той факт, що зміст роз`яснень, на думку позивача, не забезпечив поновлення порушених, на його думку, прав, не свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, допущену ним під час розгляду звернення".

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 800/580/17.

Відповідно до п .1 Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі розглядаються за правилами Цивільного процесуального кодексу України, та не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим посилання відповідача на те, що відсутність судового рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документу саме батьку позивача, відсутні підстави для внесення змін до електронної пенсійної справи ОСОБА_4 та виплати допомоги на поховання, внаслідок його смерті.

Також, суд зазначає, що оскільки під час розгляду справи не було встановлено обставин, які спростовували висновки відповідача стосовно наявності у поданих позивачем та наявних в пенсійному органі документах розбіжностей, то у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача виплатити позивачу допомогу на поховання її батька - померлого пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Владислав ЄГУПЕНКО