Справа № 308/985/24
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/985/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняка В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатської області Департаменту патрульної поліції Бабидорича Руслана Федоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 в заявленому адміністративному позові просить суд скасувати постанову серії ДПО 18 №754280 від 01.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі; стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений штраф у розмірі 510,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною, не відповідає обставинам справи та вимогам закону з наступних підстав:

-оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в тому числі посилань на технічний засіб, яким проводилася фіксація правопорушення;

-розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення суперечить вимогам законодавства та призвів до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП;

-позивачу не було роз`яснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП; не ознайомлено зі змістом постанови; не запропоновано надати пояснення;

-прізвище позивача « ОСОБА_3 » взято в дужки, що, на думку позивача, свідчить про неконкретизацію особи, яку притягнуто до відповідальності;

--відсутні докази про керування позивачем транспортним засобом марки «CHERY», моделі «TIGGO 4», д.н.з. НОМЕР_1 ;

-- постанова не містить відомостей про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

26.01.2024 року через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що позивач порушила правила дорожнього ружу, що і стало підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Окремо зазначено, що під час спілкування з позивачем у поліцейських розрядилися портативні відеореєстратори. Просить суд продовжити строк на подачу відзиву, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

22.01.2024 року представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано заяву про відкладення розгляду справи.

25.01.2024 представником відповідача через канцелярію суду надано диск з відеозаписами.

29.01.2024 позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про відкладення розгляду справи.

31.01.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, який з врахуванням вимог ч.1 ст. 269 КАС України не являється заявою по суті спору.

Інші процесуальні дії у справі

15.01.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний позов передано на розгляд судді Голяні О.В.

16.01.2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження, було постановлено проводити розгляд справи з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (стаття 286 КАС), які встановлені параграфом 2 Глави 11 КАС.

Строк оскарження постанови серії ДПО 18 №754280 від 01.01.2024 року позивачем не пропущений, так як із копії оскаржуваної постанови від 01.01.2024 убачається, що позивач отримала таку 01.01.2024, а до суду звернулася 11.01.2024, скерувавши позовну заяву до суду через поштове відділення.

Розглянувши клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву на позов, враховуючи, що метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку; доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення розглядуваного клопотання.

Судом на підставі частини четвертої статті 229 КАС у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обставини, встановлені судом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №754280 від 01.01.2024 року, позивача ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 01.01.2024 року о 03 год. 41 хв. в м. Ужгороді по вул. Другетів, 126 водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «CHERY», моделі «TIGGO 4», д.н.з. НОМЕР_1 , порушила вимогу п.9.2 «Б» Правила дорожнього руху, а саме: не ввімкнула покажчик повороту відповідного напрямку.

На відеофайлах зафіксовано рух марки «CHERY», моделі «TIGGO 4», д.н.з. НОМЕР_1 . З першого відеофайлу вбачається, що водій зазначеного транспортного засобу не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед поворотом. На другому відео зафіксовано спілкування поліцейських з позивачем. Відеозапис, на якому була би зафіксована процесуальна послідовність винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відсутній.

Відповідно до довідки оператора комп`ютерного набору ІІ категорії УПП в Закарпатській області ДПП Пацкань М. від 25.01.2024 року, на відеореєстраторі №0470976 відсутні записи відео через розрядження пристрою, а на відеореєстраторі №0470977 на момент 03 год 57 хв. 01.01.2024 року відео, залишок зарядку на пристрої мав 1%.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №518606 від 01.01.2024 року вбачається, що 01.01.2024 року о 03 год. 41 хв. в м. Ужгороді по вул. Другетів, 126 водій ОСОБА_2 порушила вимогу п.2.9 (a) Правила дорожнього руху, а саме: керувала транспортним засобом марки «CHERY», моделі «TIGGO 4», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки з використанням спец.тех.засобу «Drager», результат 1,12 проміле.

Відповідно до результату тестування на алкоголь «Drager Alkotest 6820» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 01.01.2024 року, результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 позитивний, результат 1,12 проміле.

Відповідно до розписки ОСОБА_2 01.01.2024 року підтвердила факт залишення на зберігання транспортного засобу марки «CHERY», моделі «TIGGO 4», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Ужгород, вул. Айвазовського, 9.

Оцінка Суду

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 9.2 б) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (Закон №580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП України, не здійснювалося. Так як ОСОБА_1 на місці зупинки не оспорювала допущеного нею порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, що вбачається з дослідженого судом відеозапису, оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Зазначене кореспондується з п.1,2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція), відповідно до якого справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України "Про Національну поліцію" та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеореєстратори.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в даній справі згідно ст. 251 КУпАП є відеозапис порушення з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського. Суд приймає та досліджує зазначені докази, оскільки такі були надані відповідачем на виконання свого обов`язку доказування правомірності свого рішення, а не були покладені поліцейським в основу оскаржуваної постанови.

Незазначення в оскаржуваній постанові відомостей про номер та назву технічного засобу, яким здійснено відеозапис на доданий DVD диск, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На диску, що доданий відповідачем до матеріалів справи, міститься два відеофайли. На першому відео зафіксовано рух марки «CHERY», моделі «TIGGO 4», д.н.з. НОМЕР_1 . Водій зазначеного транспортного засобу не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед поворотом.

На другому відео зафіксовано спілкування поліцейських з позивачем. Працівником поліції було встановлено особу правопорушника, якою виявилася ОСОБА_1 . Після пред`явлення обвинувачення у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заперечувала факт вчинення нею правопорушення. Зазначене спростовує доводи позивача, що автомобілем вона не керувала та заперечила факт вчинення правопорушення.

Такі докази в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 порушила пункт 9.2. «Б» ПДР, що стало підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і відповідні факти відображені в оскаржуваній постанові.

Доводи позивача про те, що її прізвище позивача « ОСОБА_3 » взято в дужки, не спростовують порушення позивачем вимог п.12.4 Правил дорожнього руху, а основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відповідачем, відсутність якого б виключала склад адміністративного правопорушення.

Однак, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відеозапису, на якому була би зафіксована процесуальна послідовність винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач не надав.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем не доведено, що справу було розглянуто з дотриманням процедури розгляду справи та не спростовано твердження позивача, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, не надано можливості скористатися такими, не запропоновано надати пояснення, не ознайомлено зі змістом постанови, не роз`яснено строк та порядок оскарження постанови.

Доводи відповідача про те, що відеозапис процедури розгляду справи відсутній з поважних причин, якими є розрядження батареї портативного відеореєстратора, суд відкидає, оскільки відповідно до п.8 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, відповідальна особа забезпечує безперебійне заряджання портативного відеореєстратора впродовж 4 годин та експорт інформації під час під`єднання до док-станції в автоматичному режимі або в інший спосіб, визначений виробником такого відеореєстратора.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог до Департаменту патрульної поліціїта скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що судовим розглядом встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також те, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є недоведення відповідачем законного порядку процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд приходить до висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме: до Управління патрульної поліції в Закарпатській області.

Щодо заявлених позовних вимог до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатської області Департаменту патрульної поліції Бабидорича Р.Ф. судвраховує, що згідно з приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.п. 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31 жовтня 2016 року № 1114 Департамент патрульної поліції (далі - Департамент, ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штамп

Пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною другою статті 122 КУпАП інспектори патрульної поліції та управління патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме той орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 122 КУпАП - Департамент патрульної поліції.

Використання у зазначеній вище нормі формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП», використаний у частині другій статті 255 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатської області Департаменту патрульної поліції Бабидорич Р.Ф., який склав спірну постанову, проходить службу в Управлінні патрульної поліції в Закарпатській області, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, тому саме Департамент патрульної поліції є належним відповідачем у даній адміністративній справі, а тому у частині позовних вимог до зазначеного інспектора слід відмовити повністю.

Що стосується позовних вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області на користь позивача сплаченого штрафу як виду адміністративного стягнення, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 8 серпня 2023 року у справі № 910/5880/21 (провадження № 12-36гс22)), відповідно до якої суму штрафу, перераховану до бюджету на підставі постанови про застосування такого стягнення, яку надалі адміністративний суд визнав протиправною та скасував, можна стягнути на користь платника згідно зі ст. 1212 ЦК України як безпідставно утримувану, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605,6 грн, що підтверджено платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» від 11.01.2024. Відтак, на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 302,8 грн пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

З цих підстав, керуючись статями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції задовільнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №754280 від 01.01.2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП і направити справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Закарпатській області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 302,8 гривень.

Копію рішення невідкладно надіслати учасникам справи, оскільки вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3, .

Відповідач: інспектор взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатської області Департаменту патрульної поліції Бабидорич Руслан Федорович, адреса для листування: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О.Кошового, 2, код ЄДРПОУ .

Суддя Олена ГОЛЯНА