Справа № 589/4452/23
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/4452/23
Провадження № 2-а/589/10/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м.Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Євдокімова О.П., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Корж В`ячеслав Васильович до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2023 року позивач в особі представника - адвоката Коржа В.В. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА №00013504 від 09.08.2023р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилався на те, що 16.08.2023 року позивач отримав від Державної служби України з безпеки на транспорті постанову АА №00013504 від 09.08.2023р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України. Зі змісту Постанови випливає, що ОСОБА_1 , як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за те, що він 08.08.2023 року о 10 год. 02 хв., за адресою М -02, км 168+502 Сумська області, начебто допустив рух транспортного засобу марки DAF CF 440 FT днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.913% (0.68 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Вважає оскаржувану постанову Держаної служби України з безпеки на транспорті протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

По-перше, зазначає, що він не є належним суб`єктом адміністративної відповідальності, оскільки згідно договору оренди транспортного засобу від 20.03.2023 року, позивач передав транспортний засіб марки DAF CF 440 FT днз НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп Н/ПР/самоскид модель GENERAL TRAILERS SA3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в оренду фермерському господарству «ТАЛІСМАН-АРГО».

Тому вважає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, що у нього відсутня вина, як один з елементів такого складу, що виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності.

По-друге, позивач вважає, що постанова не конкретизує, саме які вісі: одинарні, здвоєні. Не враховано, що до транспортного засобу був приєднаний спеціалізований напівпричеп.

Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність. За такого з оскаржуваної Постанови не вбачається належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП. Вважає, що оскаржувана Постанова не містить відповідних доказів, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду відзив, в якому заперечив проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Завданням адміністративного судочинства у силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00013504 від 09.08.2023р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 , як власника автомобіля, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за те, що він 08.08.2023р. о 10 год. 02 хв., за адресою М -02, км 168+502 Сумська області, начебто допустив рух транспортного засобу марки DAF CF 440 FT днз НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.913% (0.68 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Приписами ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Отже, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018р. №1197.

Так, згідно пунктів 3, 24 вказаного Порядку, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились відомості про зміну користувача автомобіля, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, що у такому випадку адміністративну відповідальність повинна нести фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Стаття 14-3 КУпАП містить два взаємовиключні суб`єкти відповідальності. Сам по собі факт передачі транспортного засобу в оренду, без внесення відомостей про це до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, не звільняє власника від відповідальності незалежно від того, з чиєї вини невнесення відповідних відомостей до Реєстру мало місце.

Вказаний автомобіль належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 . Доказів того, що він передав в установленому законом порядку в оренду вказаний автомобіль фермерському господарству «Талісман-Агро» не надано.

При цьому позивач, як власник транспортного засобу не вніс даних щодо ФГ «Талісман-Агро» як належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідно до п.30 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ №1197 від 14.11.2018р.

Згідно відповіді сервісного центра ТСЦ № 5945 вищезазначений автомобіль в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів за фермерським господарством «Талісман-Агро» зареєстрованим не значиться.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті відповідальної особи, зазначеної у статті 14-3 цього КУпАП, у даному випадку власника транспортного засобу ОСОБА_1 .

Суд вважає безпідставним посилання позивача щодо неконкретності постанова, так як, на його думку, в постанові не зазначено, на які саме вісі одинарні чи здвоєні перевищено навантаження, оскільки в постанові чітко зазначено , що відповідальна особа допустила перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.913% (0.68 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Таким чином позиція позивача, щодо відсутності в його діях складу адміністративного порушення, повністю спростована наданими в судове засідання доказами.

Накладене стягнення відповідає санкції правової норми, а спірний протокол складено у відповідності до вимог чинного законодавство.

Отже, суд встановив, що оскаржувана постанова винесена відповідачем у відповідності до вимог законодавства, порушення прав позивача з боку відповідача під час її складання не встановлено.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача про протиправність дій відповідача та щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, підстави для скасування постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 , представник позивача Корж В`ячеслав Васильович до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити

Залишити без змін постанову серії АА № 00013504 від 09.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова