Справа № 440/1245/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 р. Справа № 440/1245/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 20.05.24 по справі № 440/1245/19

за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області ( далі ГУ ДФС у Полтавській області, позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 9 далі ОСОБА_1 , відповідач), в якому просило суд:

- стягнути податковий борг з фізичної особи-платника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у загальному розмірі 140435,02 грн:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 130637 грн. 22 коп. на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 11010500, одержувач - УК у м. Полтаві/м. Полтава/11010500, код отримувача 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- з військового збору - у розмірі 9797 грн. 80 коп. на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 11011000, одержувач - УК у м. Полтаві/м. Полтава/11011000, код отримувача 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що станом на дату звернення до суду за ОСОБА_1 обліковується узгоджений та несплачений податковий борг у загальній сумі 140435,02 грн з податку на доходи фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням від 16.02.2018 № , військового збору за податковим повідомленням-рішенням від 16.02.2018 № та непогашеної пені за період з 31.07.2016 по 01.04.2018. У зв`язку з чим, на виконання вимог пп. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України, позивачу було направлено податкову вимогу від 18.04.2018 № 11693/17, яка позивачем в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалась. З огляду на викладене, враховуючи несплату позивачем у встановлений законодавством строк вказаної суми податкового боргу, керуючись п. 19-1.45 ст. 19-1, п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, відповідач стверджує про наявність підстав для стягнення такого боргу за рішенням суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №440/1245/19 адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 130637 грн. 22 коп. (сто тридцять тисяч шістсот тридцять сім гривень двадцять дві копійки) на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 11010500, одержувач - УК у м. Полтаві/м. Полтава/11010500, код отримувача 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- з військового збору у сумі 9797 грн. 80 коп. (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто сім гривень вісімдесят копійок) на р/р 6002, код бюджетної класифікації платежу - 11011000, одержувач - УК у м. Полтаві/м. Полтава/11011000, код отримувача 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, пославшись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 440/1245/19, яким стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 130637 грн. 22 коп. та військовий збір у сумі 9797 грн. 80 коп., постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що підставою для нарахування відповідачу грошових зобов`язань слугував висновок податкового органу про те, що ОСОБА_1 мала задекларувати у 2015 році інвестиційний дохід, однак, на її переконання такий обов`язок виник ще у 2006 році, а саме коли відбувся перехід права власності згідно з рішенням загальних зборів учасників ПТДВ «Рубін» від 31.07.2006, оформленим протоколом № 3, за яким право спільної часткової власності ПТДВ «Рубін» на 1/10 частину житлового будинку у АДРЕСА_2 припинилося, а ОСОБА_1 разом з іншими учасниками, що вибули, набула право спільної часткової власності на 1/10 частину житлового будинку літ. «А-4» загальною площею 584,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Іншою датою, з якою відповідач пов`язує виникнення обов`язку з декларування інвестиційного доходу зазначено 2013 рік, а саме після виділення частки згідно з рішенням Октябрського районного суду від 04.03.2013 у справі № 554/1882/13-ц, яке стало підставою для державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.03.2013 № 439797.

За таких обставин, вважає, що передбачений пунктом 102.1. статті 102 ПК України 1095-денний строк, наданий контролюючому органу для визначення суми грошових зобов`язань ОСОБА_1 за отримання інвестиційного доходу, закінчився, а відтак податкові повідомлення-рішення від 16.02.2018 № та № , якими збільшено суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору є неправомірними, а стягнення утвореного на їх підставі податкового боргу незаконним.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 клопотання представника відповідача - ОСОБА_2 - задоволено.

Зупинено провадження у справі № 440/1245/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 440/1245/19 до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 440/3172/22.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2024 клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі - задоволено.

Поновлено провадження у справі № 440/1245/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 440/1245/19 за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі № 440/1245/19 клопотання представника Головного управління ДПС у Полтавській області про заміну сторони - задоволено.

Замінено відповідача по справі № 440/1245/19 з Головного управління ДФС у Полтавській області () на Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у строк з 14.12.2017 по 20.12.2017 посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань правильності та повноти визначення доходу за період з 01.01.15 по 31.12.15, нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.15 по 31.12.15, за результатами якої складено акт від 28.12.2017 №1778/16-31-13-11-16/ /а.с. 21-29/.

У акті перевірки від 28.12.2017 №1778/16-31-13-11-16/ НОМЕР_1 зафіксовано наступні порушення:

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, ст. 179 Податкового кодексу України, а саме, несвоєчасне, з порушенням граничного терміну, подання фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік до ДПІ у м. Полтаві (податкового органу за місцем реєстрації). Граничний термін подання - до 01 травня 2016 року, фактично Декларацію подано 07.07.2016 (реєстраційний № );

- пп. 170.2.2, п.п. 170.2.6, п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України, а саме: включення до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 р. неправдивих, перекручених даних стосовно суми отриманого загального фінансового результату від операцій з інвестиційними активами за наслідками звітного (податкового) року;

- п. 163.1 ст.163, п.164.2.8 п.164.2 ст. 164, п.п.167.5.1 п.167.5 ст.167, п.п. 170.2.2, 170.2.6 п. 170.2 ст.170 Податкового кодексу України, у результату чого занижено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2015 рік) на суму 83696,24 грн.;

- пп. 1.2, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов`язання по військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2015 рік) на суму 6277,22 грн.

Примірник акту від 28.12.2017 № 1778/16-31-13-11-16/ надісланий на адресу відповідача 28.12.2017 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернутий до контролюючого органу поштовою організацією з відміткою 03.02.2018 "за закінчення терміну зберігання", що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 18-19/.

16.02.2018 на підставі акта перевірки від 28.12.2017 №1778/16-31-13-11-16/ ГУ ДФС у Полтавській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у загальному розмірі 104620 грн. 30 коп., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 83696 грн. 24 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у сумі 20924 грн. 06 коп. /а.с. 34/;

- № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "військовий збір" у загальному розмірі 7846 грн. 53 коп., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 6277 грн. 22 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - в сумі 1569 грн. 31 коп. /а.с. 33/.

Податкові повідомлення-рішення від 16.02.2018 № та від 16.02.2018 № надіслані ГУ ДПС у Полтавській області відповідачу 19.02.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованим у встановленому законом порядку, за яким відповідач взятий на облік як платник податків у контролюючому органі /а.с. 12, 37/, та повернуті до контролюючого органу з відміткою поштової організації 23.03.2018 "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 30, 31, 66, 67/.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Полтавській області від 16.02.2018 № та від 16.02.2018 № в адміністративному та/або в судовому порядку та доказів їх скасування до суду не надано.

Суми грошових зобов`язань, збільшені ОСОБА_1 вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області від 16.02.2018 № та від 16.02.2018 № , відповідачем у встановлений Податковим кодексом України строк не сплачені.

Судом встановлено, що при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного ГУ ДФС у Полтавській області за результатами податкової перевірки, контролюючим органом нараховано відповідачу за весь період заниження податкового зобов`язання за період з 31.07.2016 по 01.04.2018 пеню з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 26016 грн. 92 коп. та пеню з військового збору в розмірі 1951 грн. 27 коп., що підтверджується витягами з інтегрованих карток відповідача /а.с. 38-41,70-73/ та розрахунками пені /зворот а.с. 62, а.с. 68, 69/.

18.04.2018 контролюючим органом винесено податкову вимогу форми "Ф" № 11693-17 на загальну суму 140435 грн. 02 коп. /а.с. 17, 64/, яка надіслана відповідачу 19.04.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, за якою відповідач взятий на облік як платник податків у контролюючому органі /а.с. 12, 37/, та повернута до контролюючого органу з відміткою поштової організації 30.05.2018 "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких наявні у матеріалах справи /зворот а.с. 17, 64/.

Доказів оскарження та скасування податкової вимоги форми "Ф" №11693-17 від 18.04.2018 до суду не надано.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, встановивши, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 130637 грн 22 коп., у тому числі, пеня в сумі 26016 грн. 92 коп., та з військового збору у розмірі 9797 грн 80 коп., у тому числі, пеня в сумі 1951 грн. 27 коп., що підтверджується витягами з інтегрованих карток платника податків ОСОБА_1 , дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав, передбачених п. 87.11 ст. 87 ПК України для стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України передбачено, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 54.5. статті 54 ПК України визначено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

За правилами п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України не сплачені платником податків, у встановлений Податковим кодексом України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом.

Положеннями п.59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що підставою для звернення податкового органу до суду з цим позовом слугувала несплата відповідачем суми податкового боргу у розмірі 140435,02 грн за податковою вимогою форми «Ф» № 11693-17 від 18.04.2018, винесеною у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 податкових зобов`язань за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору, штрафних санкцій та пені, визначених податковими повідомленнями-рішеннями № від 16.02.2020 у сумі 104620,30 грн та № від 16.02.2020 у сумі 7846 грн. 53 коп., а також пені у загальному розмірі 27968 грн 19 коп.

За приписами п. 56.1, п. 56.2 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Положеннями п. 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

За визначенням, наведеним у п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 60.1. ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених пп. 60.1.3 та пп. 60.1.5 п. 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (п.60.4. ПК України).

У випадках, визначених пп. 60.1.4 п. 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п.60.5 ПК України).

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 16.02.2020 та № від 16.02.2020 були оскаржені ОСОБА_1 в судовому порядку, за наслідками якого Полтавським окружним адміністративним судом в межах справи № 440/3172/22 було ухвалено рішення від 29.12.2022, залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі № 440/3172/22, яким визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області форми № від 16.02.2020 та № від 16.02.2020.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, враховуючи наведені вище положення ст. 255 КАС України, та встановлені колегією суддів обставини, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 по справі № 440/3172/22 набрало законної сили 08.11.2022.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наведеного слідує, що з 18.11.2023 (дата набрання законної сили рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 по справі № 440/3172/22, яке в силу вказаних норм є преюдиційним) всі податкові повідомлення-рішення (№ від 16.02.2020 та № від 16.02.2020), на підставі яких позивачем було сформовано податкову вимогу від «Ф» № 11693-17 від 18.04.2018 та відповідно направлено до суду цей позов про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у загальному розмірі 140435,02 грн (за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями сума нарахованого податкового зобов`язання складає 112466,83 грн), є відкликаними в силу положень пп.60.1.4. п.60.1 ст.60 ПК України та, відповідно такими, що не можуть породжувати для відповідача жодних правових наслідків, в тому числі і стягнення з нього сум податкових зобов`язань, визначених у таких податкових повідомленнях-рішеннях та вимозі на вказану у них суму грошових зобов`язань.

Відповідно до приписів п.п. 129.1.2 п. 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (у редакції чинній до 01.01.2017) пеня нараховується: у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з п.п. 129.1.1 статті 129 129.1 Податкового кодексу України (у редакції чинній з 01.01.2017) нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Також з розрахунку заборгованості колегія суддів встановила, що податковий орган заявив до стягнення суми пені (27968 грн 19 коп) по низці податкових повідомлень-рішень, які були скасовані в порядку судового оскарження, що прямо суперечить вимогам п. 129.2 ст. 129 ПК України.

З огляду на викладене, враховуючи скасування судом податкових повідомлень-рішень, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Полтавській області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 суми податкового боргу в загальному розмірі 140435,02 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 440/1245/19 підлягає скасуванню з прийняттям в постанови про відмову в задоволенні позову.

В силу приписів ч. 2 ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі № 440/1245/19 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова