Справа № 340/10606/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/10606/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Петренко О.С., розглянувши матеріали у справі

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Світловодської міської ради, вул. Г .України,14, м. Світловодськ, Кіровоградська область,27500

до відповідача-2: Виконавчого комітету Світловодської міської ради, вул. Г.України,14, м. Світловодськ, Кіровоградська область,27500

до відповідача-3: Постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від системи /мереж/ централізованого опалення /теплопостачання/ та постачання гарячої води виконавчого комітету Світловодської міської ради, вул. Г .України,14, м. Світловодськ, Кіровоградська область,27500

про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

1) визнати бездіяльність Світловодської міської ради щодо розгляду її звернення від 26.07.2021 про надання дозволу на влаштування системи індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_2 та відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання протиправною;

2) зобов`язати Світловодську міську раду передати її заяву від 26.07.2021 про встановлення індивідуального опалення для розгляду за належністю до постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від системи /мереж/ централізованого опалення /теплопостачання/ та постачання гарячої води виконавчого комітету Світловодської міської ради;

3) зобов`язати постійно діючу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від системи /мереж/ централізованого опалення /теплопостачання/ та постачання гарячої води виконавчого комітету Світловодської міської ради розглянути її заяву від 26.07.2021.

Ухвалою суду від 10.01.2024 позов залишено без руху. У вказаній ухвалі зазначено про необхідність подання до суду:

- заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду та підтверджуючих доказів.

- уточнену позовну заяву, в тексті визначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

На виконання вищевказаної ухвали, 30.01.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги викладено в новій редакції:

1) визнати бездіяльність Світловодської міської ради щодо розгляду її звернення від 26.07.2021 про надання дозволу на влаштування системи індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_2 та відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання протиправною;

2) зобов`язати Світловодську міську раду передати її заяву від 26.07.2021 про встановлення індивідуального опалення для розгляду за належністю до постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від системи /мереж/ централізованого опалення /теплопостачання/ та постачання гарячої води виконавчого комітету Світловодської міської ради;

3) зобов`язати виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від системи /мереж/ централізованого опалення /теплопостачання/ та постачання гарячої води виконавчого комітету Світловодської міської ради розглянути її заяву від 26.07.2021.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем надано заяву про поновлення строку для звернення до суду.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що її заяву від 26.07.2021 було прийнято, зареєстровано та в усній формі запевнено, що рішенням виконавчого комітету Світлодської міської ради їй буде надано дозвіл на відключення квартири №10 від ЦО та ГВП, що належить їй на праві приватної власності.

Позивач вказує, що її заява від 26.07.2021 мала бути передана на розгляд до постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від систем /мереж/ ЦО (теплопостачання) та постачання гарячої води виконавчого комітету Світловодської міської ради.

Зазначає, що 10.08.2021 головним інспектором Бакановою Т.М. на її замовлення розробила проект реконструкції системи ЦО в квартирі, щодо облаштування індивідуальної системи опалення приміщення квартири АДРЕСА_2 та надала теплотехнічний розрахунок для опалення квартири.

20.09.2021 складено Акт про відокремлення квартири від мереж ЦО та гарячого водопостачання.

Позивач вказує, що вона як споживач реалізувала своє право на вибір джерела теплопостачання до її помешкання та здійснила відключення своєї квартири у міжопалювальний період від ЦО, шляхом проведення переобладнання та встановлення системи індивідуального опалення.

Вказує, що наведені вище обставини свідчать про те, що їй не було відомо про відсутність позитивного рішення стосовно надання відповідного дозволу за результатами розгляду її заяви, про відсутність відповідного дозволу дізналась з заявлених до неї позовних вимог ТОВ "Світловодськпобут" про стягнення з неї нарахованої заборгованості за теплопостачання за період з вересня 2021 по серпень 2023.

13.11.2023 позивач звернулась з відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо результатів розгляду її заяви від 26.07.2021, на що отримала відповідь від 17.11.2023.

За наведених обставин, позивач вважає, що про порушення її прав вона дізналась саме 17.11.2023.

Надаючи оцінку поданому клопотанню, суд зазначає наступне.

Споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Варто зазначити, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється тільки в тому випадку, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання відповідно до Закону України "Про теплопостачання". Отже, забороняється самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Також, згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року N 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 р. за N 982/33953 затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Порядок).

Власник квартири повинен звернутися до цієї Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення, у якій потрібно зазначити причини відключення.

Комісія у місячний термін приймає рішення. Якщо Комісія прийняла позитивне рішення, то заявник отримує перелік організацій, до яких варто звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення.

Отже, орієнтовний строк розгляду заяви позивача 26.08.2021.

При цьому, позивача звернулася до відповідача з запитом про надання інформації лише в листопаді 2023 року, тобто через два роки після звернення з відповідною заявою.

Суд зауважує, що нормами КАС України не розкрито зміст правових категорій "поважна причина пропуску процесуального строку", "дата, коли особа дізналась про порушення права", "дата, коли особа повинна була дізнатись про порушення права", але відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при застосуванні норми права суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду.

Висновки Верховного суду з приводу застосування ст.ст.118, 121-123 КАС України викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.07.2023р. по справі №990/154/22, у постанові Верховного Суду від 12.09.2019р. по справі №826/3318/17, у постанові Верховного Суду від 28.03.2023р. по справі №826/3318/17, постанові Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19, постанови Верховного Суду від 06.04.2023р. у справі №320/7204/21, постанові Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №520/3047/2020, постанові Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20, постанові Верховного Суду від 10.01.2023р. у справі №640/3489/21.

Так, за правовою позицією постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.07.2023р. у справі №990/154/22: 1) порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через неналежну реалізацію своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду; 2) Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов.

До кола поважних причин пропуску процесуального строку можуть бути віднесені реально існуючі обставини фактичної дійсності, які не залежать від внутрішньої волі заінтересованої особи, мали місце протягом перебігу пропущеного строку і створюють істотні та об`єктивно непереборні чи нездоланні перешкоди або труднощі у виконанні конкретної процесуальної дії у межах встановленого законом проміжку часу, у тому числі і дії з подання позову (постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19, постанова Верховного Суду від 06.04.2023р. у справі №320/7204/21).

Докази існування цих обставин відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.79, ч.1 ст.123, ч.2 ст.123, ч.4 ст.161, ч.6 ст.161 КАС України повинні бути подані до суду разом із позовом, бо на етапі відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази.

Такий висновок цілком корелюється із правовою позицією постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №520/3047/2020 та постанови Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20, де указано, зокрема, що суд вивчає лише ті докази, що надійшли разом з позовною заявою.

Позивач не обґрунтував дотримання строків звернення до суду та не подав належні і допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних причин, які унеможливили подання позовної заяви у строк, встановлений процесуальним законом.

Слід зауважити, що законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Тобто, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Вважаю за необхідне наголосити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Проте, всупереч вимогам ухвали суду від 10.01.2024 року, позивачем не надано належних доказів, що підтверджують поважність пропуску строку для звернення до суду.

Таким чином, відсутні докази поважності причин пропуску строку для звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Позивач не навів вагомих причин та не надав жодних доказів неможливості звернення до суду у строк визначений КАС України.

Положення частини 2 статті 123 КАС України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд дійшов висновку, що, оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а доводи, наведені позивачем у заяві не є поважними. Інших причин неможливості своєчасного звернення до суду із позовом у заяві не наведено.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л ИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО