Справа № 160/25627/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 24.08.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи з 21.07.1978 по 05.05.2003 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 за включенням зарахованих періодів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до заяви від 24.08.2023 року відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачу протиправно відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з підстави відсутності у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта та невірно вказаного в свідоцтві про народження ім?я матері, а також періодів роботи за трудовою книжкою, в якій ім?я не відповідає паспортним даним. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Так, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області через систему «Електронний суд» направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та адміністративний позов, що підтверджено відповідними довідками про доставку електронного листа.
Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
24.08.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
В обґрунтування відмови у призначенні пенсії зазначено наступне:
«Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 24.08.2023.
Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» становить 59 років.
Вік заявниці 63 роки 00 місяців 3 дні.
Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» становить 26 років.
Уразі відсутності починаючи з 1 січня 2018 року страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2023 роки по 31 грудня 2023 року від 20 до 30 років;
У разі відсутності починаючи з 1 січня 2019 року страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення 65 років мають особи за наявності страхового стажу:
З 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року від 15 до 22 років;
Страховий стаж особи становить 6 років 06 місяців 16 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
до страхового стажу не враховано:
- періоди догляду за дитиною до трьох років ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутня інформація про видачу паспорта та в свідоцтві про народження не вірно вказано ім?я матері.
- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 04.10.1978, оскільки ім?я не відповідає паспортним даним.».
Враховуючи вищевикладене, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії та незарахуванні до страхового стажу періодів роботи, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV унормовано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.
Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Згідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Постанова № 637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії зважаючи на те, що не враховано до страхового стажу:
- періоди догляду за дитиною до трьох років ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відсутня інформація про видачу паспорта та в свідоцтві про народження не вірно вказано ім?я матері;
- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 04.10.1978, оскільки ім?я не відповідає паспортним даним.
Відповідно до п. 26 Постанова № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Таким чином, у разі, якщо ім?я, зазначене в трудовій книжці (свідоцтві про народження) не збігається з ім`ям особи за паспортом, така особа має звернутися до суду для встановлення факту приналежності відповідних документів цій особі.
Позивач, звернувшись до суду з цим позовом просить зобов?язати відповідача зарахувати до загального трудового стажу період її догляду за дитиною до трьох років, оскільки у свідоцтві про народження дитини ім?я матері « ОСОБА_2 », а в паспорті (російською мовою) « ОСОБА_2 » та періоди роботи за трудовою книжкою ім?я в якій « ОСОБА_2 » відмінне від імені в паспорті (російською мовою) « ОСОБА_2 ».
Таким чином, фактично позивач звертається до адміністративного суду з вимогами про зарахування періоду стажу за документами, належність яких саме позивачу належним чином не доведено.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Як визначено ч. 2 вказаної статті, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить зарахувати страховий стаж за трудовою книжкою, ім?я в якій не відповідає імені позивача в паспорті.
Пред`являючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати періоди догляду за дитиною до трьох років та за трудовою книжкою, в яких ім?я позивача відмінне від її імені в паспорті, позивач не зазначає, як саме адміністративний суд має встановити належність наданих документів саме позивачу.
Норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, таких підстав не містять, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Крім того, суд вважає, що за відсутності встановлення факту належності позивачу трудової книжки та визначення її матір?ю в свідоцтві про народження дитини, звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання Пенсійний орган зарахувати до страхового стажу позивача періоди догляду за дитиною та роботи на підставі трудової книжки НОМЕР_4 від 04.10.1978р., є передчасними.
Таким чином, суд вважає, що оскільки, звертаючись до суду, позивач неправильно визначила спосіб захисту порушених прав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, питання розподілу судових витрат, у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна