Справа № 332/5441/23
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5441/23
Провадження №: 2-а/332/20/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши позовну заяву адвоката Зінченка Миколи Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 до Пологівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановила:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зінченко М.В., звернувся до Заводського районного суду м.Запоріжжя із даною позовною заявою, в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15.08.2023 року № 115 від 15.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та поновити строк на звернення до суду із даною позовною заявою.

В обґрунтування поновлення пропущеного процесуального строку позивач вказує, що всупереч вимогам ст.285 КУпАП йому не було вручено примірників оскаржуваної постанови та протоколу; замість них позивачу була вручена пам`ятка із реквізитами для здійснення оплати штрафу у сумі 850,00 грн. У зв`язку з чим представник позивача адвокат Зінченко М.В. звернувся до Пологівського РТЦК та СП із адвокатським запитом про отримання копій оскаржуваної постанови та протоколу до неї. 11 вересня 2023 року було отримано відповідь разом з копіями зазначених документів. Тому позивач вважає, що строк звернення до суду із позовною заявою пропущено з поважних причин та підлягає поновленню судом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2023 року у справі № 332/5441/23 відмовлено ОСОБА_1 у поновленні пропущеного процесуального строку на звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення № 115 від 15 серпня 2023 року. Позовну заяву ОСОБА_1 до Пологівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - повернуто.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2023 року у справі № 332/5441/23 скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 22 січня 2023 року позовну заяву адвоката Зінченка Миколи Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 до Пологівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом надання до суду клопотання (заяви) із зазначенням причини пропуску звернення з вказаною позовною заявою до суду, крім тих, які визнані судом неповажними, та інших підстави для поновлення строку.

Суддею в ухвалі від 22 січня 2024 року було надано оцінку поважності викладених в клопотанні причин пропуску строку звернення до суду із позовом та зазначено наступне.

Для звернення до суду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено десять днів з дня винесення відповідного рішення.

Як убачається із оскаржуваної постанови № 115 від 15.08.2023 про адміністративне правопорушення, складеної відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП, останній був повідомлений про складання відносно нього постанови про накладення адміністративного правопорушення 15.08.2023 та отримав копію зазначеною постанови, що підтверджено його власноручним підписом.

Крім того, в протоколі №115 від 15.08.2023 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, містяться власноручні пояснення позивача, а також, в графі «2-й екземпляр протоколу отримав», міститься підпис позивача.

Відповідно до положень ст. 286 КАС України строк на оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності рахується з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а не з моменту їх отримання.

Таким чином, десятиденний строк для оскарження спірної постанови необхідно відраховувати саме з 15.08.2023 дати винесення постанови, тобто останнім днем для подання позову з дотриманням строку на оскарження, передбаченого ч.2 ст.286 КАС України, мало бути 24.08.2023.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 20.09.2023, що свідчить про порушення ним строку звернення до суду, передбаченого ст. 286 КАС України.

Норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з ч.1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Підстави пропуску строку можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання адміністративного позову.

Посилання представника позивача на те, що ним були направлені запити на адресу Пологівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із витребуванням ряду копій документів, відповідь на які він отримав 11.09.2023, що, на думку позивача вказує на те, що позивачем був пропущений визначений законом 10-денний строк, встановлений для оскарження постанов про адміністративні правопорушення не з вини позивача, суддя вважає необґрунтованими, так як ОСОБА_1 про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП стало відомо 15.08.2023,можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого позивача, тобто мала суб`єктивний характер.

Направлення адвокатського запиту з метою збирання доказів не може бути підставою для штучного збільшення строку звернення до суду порівняно зі встановленим КАС України, оскільки позивач не був позбавлений можливості одночасно із зверненням до суду подати клопотання про витребування доказів, необхідних для розгляду справи.

Таким чином, зазначені в позовній заяві причини пропуску звернення до суду визнані судом неповажними, тому позов був залишений без руху із наданням можливості протягом десяти днів вказати інші підстави для поновлення строку.

01 лютого 2024 року на адресу Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання/заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зінченка М.В. про усунення недоліків позовної заяви щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

У клопотанні/заяві від 01 лютого 2024 року представник позивача зазначив, що в протоколі № 115 від 15.08.2023 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, складеному відносно позивача, містяться власноручні пояснення позивача, а також, в графі «2-й екземпляр протоколу отримав», міститься підпис позивача.

В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.210 КУпАП, винесеної відносно нього уповноваженими службовцями Пологівського РТЦК та СП на підставі Протоколу про адміністративне правопорушення за ст.210 КУпАП від 15.08.2023 р., міститься підпис позивача у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Однак зазначає, що після проставлення позивачем підпису у Постанові та Протоколі про отримання других примірників зазначених документів, в порушення вимог ч. 2 ст. 254 та ч.ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, відповідачем не були вручені позивачу другі примірники Протоколу та Постанови. Також позивачу було заборонено робити фотокопії зазначених документів.

Зазначає, що саме після отримання примірників зазначених документів захисником позивача, були встановлені підстави та обставини, якими керувався Відповідач під час складання адміністративних матеріалів відносно позивача. Також, була надана об`єктивна оцінка діям відповідача на предмет відповідності їх закону, виявлені порушення прав та інтересів позивача, та протягом стислого терміну прийняте рішення звернутись до суду за захистом прав позивача. Позивач за відсутності у нього примірників протоколу та постанови, об`єктивно не міг деталізувати та відтворити повну змістову конструкцію вказаних документів. А відповідно, зазначене позбавляло захист можливості викладення у позовній заяві підстав, керуючись якими позивач обґрунтовував би вимоги щодо скасування таких документів.

Тобто, в клопотанні/заяві від 01 лютого 2024 року представник позивача зазначив ті ж самі причини пропуску процесуального строку, які раніше були ним зазначені у позовній заяві від 20.09.2023 та які судом визнані неповажними.

Будь-яких інших причин пропуску процесуального строку звернення до суду більш ніж на два тижні представником позивача адвокатом Зінченком М.В. не зазначено. Також ним не зазначені причини, за яких він, як адвокат, будучи обізнаним із процесуальними строками звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

Докази, які б підтверджували неотримання позивачем спірної постанови суду також не надані.

В той же час, стороною позивача не оспорюється той факт, що позивач ОСОБА_1 особисто приймав участь при розгляді матеріалів справи про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП. Копію постанови позивач отримав, що підтверджено його власноручним підписом. Крім того, в протоколі №115 від 15.08.2023 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, містяться власноручні пояснення позивача, а також, в графі «2-й екземпляр протоколу отримав», міститься підпис позивача.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, в той же день, тобто 15.08.2023 позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Зінченка М.В.

Таким чином, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими та не дають підстав вважати, що в даному випадку існували дійсні об`єктивні перешкоди для звернення позивача за захистом своїх прав до суду. Позивач в даному випадку мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду, однак допустив необґрунтоване зволікання, яке унеможливлює і не виправдовує втручання у принцип юридичної визначеності стосовно виниклих правовідносин.

У свою чергу, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Суддею не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку, а наведені представником позивача доводи щодо пропуску строку, є необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини суддя робить висновок про те, що звернення представника позивача адвоката Зінченка М.В. із цією позовною заявою 20 вересня 2023 року відбулось із пропуском установленого процесуальним законом десятиденного строку.

Слід зазначити, що за належного добросовісного ставлення до своїх прав та виконання своїх обов`язків позивач не був позбавлений можливості подати позовну заяву у межах строку, встановленого статтею 286 КАС України, проте таким правом не скористався.

Приймаючи вищевикладене, надаючи оцінку вищевикладеним обставинам в цілому, суддя уважає підстави, вказані у поданому клопотанні для поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду, неповажними та уважає за необхідне додатково зазначити, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме:

- забезпечувати юридичну визначеність і остаточність;

- захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів;

- запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства».

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними, лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджуються належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31 березня 2021 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав,свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 лютого 2020 року у справі 340/1019/19.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер та бути оціненими судом у наступному, зважаючи на обґрунтованість їх поважності.

Приймаючи вищевикладене та надаючи оцінку викладеним представником позивача обставинам, як на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з цим позовом, суддя доходить до висновку про їх неповажність, оскільки вони є безпідставними та недоведеними.

Одночасно суддею враховується, що у відповідності до положень КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. (ст.6 КАС України).

Відповідно до положень ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

За наслідком вищевикладеного, приймаючи що невчинення особою власних процесуальних дій є її правом та відповідальністю та не є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, суддя уважає додаткові доводи позивача для поновлення процесуального строку на звернення до суду з цим позовом, викладені у клопотанні на усунення недоліків, необґрунтованими, безпідставними, а пропущений позивачем строк на звернення до суду з цим позовом пропущеним без поважних причин.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані не поважними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо зокрема: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені представником позивача адвокатом Зінченком М.В. в порядку усунення недоліків поданого позову після залишення позову без руху, не є поважними, суд вважає, що позовну заяву адвоката Зінченка Миколи Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 до Пологівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, підлягає поверненню позивачеві на підставі п. 9 ч. 4 ст.169 КАС України.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 160, 161, 169 КАС України,

постановила:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Зінченку Миколі Вадимовичу у поновленні строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву адвоката Зінченка Миколи Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 до Пологівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Заводського районного суду м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.М.Погрібна