Справа № 640/15481/22
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

02 лютого 2024 року Справа 640/15481/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І.,розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у якому просить суд:

- стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 надбавку за 9 ранг державного службовця, присвоєного ОСОБА_1 пунктом 3 наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 06 квітня 2018 року № 1247/03 "Про скасування наказу від 08.11.2016 № 2356/03 "Про звільнення ОСОБА_1 '', за період проходження державної служби з 15 листопада 2016 року по 27 березня 2018 року в розмірі 3280,52 грн.;

- стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 трьох відсоткову надбавку за вислугу років на державній службі, встановлену ОСОБА_1 пунктом 4 наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 06 квітня 2018 року №1247/03 "Про скасування наказу від 08.11.2016 № 2356/03 ''Про звільнення ОСОБА_1 '', за період проходження державної служби з 15 вересня 2017 року по 27 березня 2018 року в розмірі 593 гривні 71 копійка.

Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 справу розподілено судді Колесніковій І.С.

29 січня 2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Колеснікової І.С. від розгляду справи №640/15481/22, яка передана на розгляд судді 30.01.2024.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що суддя Київського окружного адміністративного суду не може брати участь у розгляді справи та підлягає відводу, оскільки 08.01.2024 року порушився порядок визначення цієї судді для розгляду справи та заяви про забезпечення позову, встановленого статтею 31 КАС України: у Протоколі від 08.01.2024 зазначено, що судді Білоус А. Ю., Балаклицький А. І., Войтович І. І., Головенко О. Д., Діска А. Б., Лисенко В. І., Лиска І. Г., Панченко Н. Д., Скрипка І. М., Терлецька О. О., Файчак В. О., Шевченко А. В. не брали участі в автоматизованому розподілі, оскільки кожен з цих суддів був «виключений за табелем». Разом з тим зворот «виключений за табелем» не містить інформацію щодо підстав за яких зазначені судді не брали участі в автоматизованому розподілі справи та не дає можливості ці підстави встановити.

На думку заявника, протокол від 08.01.2024 не відповідає вимогам пункту 3 частини сімнадцятої статті 31 КАС України, оскільки у ньому не зазначено підстави за яких деякі судді не брали участі в автоматизованому розподілі, відтак вважає, що суддя Колеснікова І. С. зобов`язана була заявити у цій справі самовідвід, з підстав порушення порядку визначення судді у справі, передбаченого статтею 31 КАС України.

31.01.2024, ухвалою Київського окружного адміністративного суду визнано необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Колеснікової І.С. у справі №640/15481/22; матеріали адміністративної справи №640/15481/22 передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 головуючим для розгляду заяви про відвід судді Колеснікової І.С визначено суддю Войтовича І.І.

Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Колеснікової І.С суд зазначає наступне.

В поданій заяві про відвід судді, зазначених в ній обґрунтувань, позивач вважає такими, що вплинули на результат автоматизованого розподілу справи та призвели до порушення порядку визначення судді для її розгляду, що в силу вимог пункту 5 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою підставою для відводу (самовідводу).

Підстави для відводу судді передбачені статтями 36, 37 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 КАС України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 КАС України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до вимог частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 39 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 39 КАС України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

Досліджуючи питання дотримання порядку визначення судді для розгляду адміністративної справи №640/15481/22, суд враховує наступні положення чинного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини другої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду. Якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи і про це прийнято відповідне рішення, така справа розглядається в суді першої інстанції - колегією суддів, до складу якої включається суддя, визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою при автоматизованому розподілі справ, та два судді, додатково визначених Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою після прийняття рішення про колегіальний розгляд справи (частини друга, третя, сьома статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України).

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах загальної юрисдикції та особливості автоматизованого розподілу судових справ визначені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (далі - Положення № 30).

Відповідно до підпункту 2.2.1 пункту 2.2 розділу II Положення № 30 вхідна кореспонденція, в тому числі процесуальні документи, приймається і опрацьовується користувачами автоматизованої системи, яким надано доступ до автоматизованої системи відповідно до їх функціональних обов`язків, і реєструється в автоматизованій системі в день її надходження. У разі неможливості з об`єктивних причин здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну.

На кожний вхідний, у тому числі процесуальний, документ в автоматизованій системі створюється реєстраційна картка, яка містить інформацію щодо реквізитів та руху документа. Особливості заповнення реєстраційної картки визначаються відповідними інструкціями з діловодства. До реєстраційної картки може додаватися копія оригіналу паперового документу у вигляді вкладеного цифрового файла. Дата реєстрації та вхідний номер документа, що складається з номера за порядком у відповідному році та року реєстрації, формуються автоматизованою системою автоматично (підпункти 2.2.2, 2.2.3 пункту 2.2 розділу II Положення № 30).

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 розділу II Положення № 30 розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Суд звертає увагу на те, що розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі в автоматизованому порядку саме з метою додержання принципу випадковості. Такий розподіл здійснюється з урахуванням хронології надходження судових справ, завантаженості кожного судді, наявності у судді повноважень щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, спеціалізації (за її наявності).

Результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи в силу вимог частини шістнадцятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України оформлюються протоколом.

Частиною сімнадцятою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що протокол має містити такі відомості: 1) дата, час початку та закінчення автоматизованого розподілу; 2) номер судової справи, категорія та коефіцієнт її складності, ім`я (найменування) учасників справи; 3) інформація про визначення списку суддів для участі (підстави, за яких судді не беруть участі) в автоматизованому розподілі; інформація про визначення судді, судді-доповідача; 4) підстави здійснення автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу); 5) прізвище, ініціали та посада уповноваженої особи апарату суду, відповідальної за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Саме протокол автоматизованого розподілу судової справи в силу вимог Положення № 30 та Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814, долучається до матеріалів судової справи.

Як встановлено судом, автоматизований розподіл адміністративної справи № 640/15481/22 проведено 08.01.2024 - у день її реєстрації в автоматизованій систем.

Об`єм даних, відображених в автоматизованій системі, та інформації, внесеної уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ, до автоматизованої системи є достатнім для проведення об`єктивного та неупередженого розподілу судових справ між суддями.

У свою чергу не зазначення у протоколі автоматизованого розподілу конкретних підстав за яких суддя не бере участі в автоматизованому розподілі адміністративних справ (хвороба, відпустка) за наявності формулювання «виключений за табелем, а також не відображення у протоколі прізвища та ініціалів уповноваженої особи апарату суду, відповідальної за здійснення автоматизованого розподілу судових справ, не є підставою для висновку про те, що визначення судді в адміністративній справі №640/15481/22 здійснено без врахування принципу випадковості, рівномірного навантаження для кожного судді та в хронологічному порядку надходження справ.

За таких обставин суд вважає, що доводи заявника про порушення порядку визначення судді для розгляду адміністративної справи №640/15481/22, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованими.

Жодних інших доказів існування обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Колеснікової І.С. стосовно позивача, зацікавленість судді в певному рішенні у даній справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі позивачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відвід судді Колеснікової І.С.

Керуючись статями 36, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Колеснікової І.С. в адміністративній справі №640/15481/22- відмовити.

2. Копію ухвали суду надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.