Справа № 280/4728/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

05 лютого 2024 року справа 280/4728/23

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.06.2023 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 31.05.2023 №99 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 з дня звернення за пенсією.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 позов задоволений:

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 31.05.2023 №99 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 ;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 11.07.1985, довідки №11-22-174 від 13.05.2021, а також до страхового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 15.07.1985 по 30.09.1986, з 01.01.1995 по 31.03.1998, з 01.04.1998 по 04.05.1999 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 24.05.2023.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Тернопільській області просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що не надано виписки по підприємству про проведення атестації робочого місця за умовами праці. У трудової книжці в даті народження наявні виправлення, тому дана трудова книжка не може братися до уваги при обчисленні страхового стажу. Також не взято до уваги інформацію про страховий стаж, наведену в довідці №11-22-174 від 13.05.2021, оскільки відсутні належні документи, що підтверджують зміну прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.05.2023 звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності заяву передано на розгляду ГУ ПФУ в Тернопільській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області №99 від 31.05.2023 відмовлено у призначенні пенсії за пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та страхового стажу. В рішенні зазначено, що не зараховано стаж роботи телефоніста 1 класу відповідно довідки Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» оскільки не надано виписки по підприємству про проведення атестації робочого місця за умовами праці. На титульній сторінці трудової книжки позивачки НОМЕР_1 в даті народження наявні виправлення, тому дана трудова книжка не може братися до уваги при обчисленні страхового стажу. Крім того не взято до уваги інформацію про страховий стаж, наведену в довідці №11-22-174 від 13.05.2021, оскільки відсутні належні документи, що підтверджують зміну прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». Загальний страховий стаж складає 24 роки 02 місяці 21 день, який недостатній для призначення пенсії на пільгових умовах.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.01.1992.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ( ОСОБА_4 у період з 15.07.1985 по 30.09.1986 працювала телефоністом 3 класу і 2 класу, з 01.01.1995 по 31.03.1998, з 01.04.1998 по 04.05.1999 телефоністом 1 класу у Запорізькій телеграфно-телефонній станції, Центрі технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку, Центрі обслуговування споживачів та продажу послуг.

Відомості про вказані періоди містяться у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_5 №18/01-552 від 12.10.2020 із зазначенням, що позивачка працювала за професією, посадою, що передбачена Списком 2 згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, Постанови кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. Атестація вперше по даній професії проводилась 19.01.1995 (наказ №15 від 19.01.1995 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці з ціллю підтвердження права працівників підприємства на пільгове пенсійне забезпечення (Державна реєстрація №6-0062-82-14 від 07.02.1997).

Таким чином, протягом спірного періоду позивачка займала робоче місце, що передбачено переліком робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких надається право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, і її робоче місце було належним чином атестоване.

Відповідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №110 від 17.08.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 Про трудові книжки працівників, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачкою, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивачки за спірний період.

Доводи відповідача про не зарахування періодів роботи згідно записів трудової книжки, оскільки на першій сторінці в даті народження міститься виправлення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а тому не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 року по справі № 654/890/17.

Також безпідставними є доводи відповідача про не зарахування періоду роботи з 01.10.1986 по 31.12.1994 згідно довідки №11-22-174 від 13.05.2021, оскільки відсутня інформація про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ». Відповідні записи містить трудова книжка позивачки, крім того у трудовій книжці та в довідці зазначено як первинне так і змінене прізвище позивачки, зокрема, вказано ОСОБА_5 ), що дозволяє ідентифікувати дану довідку як таку, що складена щодо позивачки.

Крім того, згідно частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення помилок або неточностей у документах, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право, зокрема:

- отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;

- проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати;

- вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання;

- порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- у разі виявлення порушень порядку, використання коштів Пенсійного фонду звертатися в установленому законом порядку до контролюючих та правоохоронних органів.

Враховуючи вищевикладене, ГУ ПФУ в Тернопільській області маючи цілу низку повноважень, не вчинило жодних дій спрямованих на дотримання конституційного права позивача на пенсію, поклавши весь тягар відповідальності на останнього.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 без змін.

Постанова набирає законної сили з 05.02.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко