Справа № 200/11048/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року справа №200/11048/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року (головуючий суддя І інстанції Кравченко Т.О.), складеного в повному обсязі 22 лютого 2023 року у справі № 200/11048/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому позивач просив:

1. визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року, з 20 березня 2006 року по 12 липня 2006 року, з 22 грудня 2008 року по 02 серпня 2010 року, з 28 березня 2016 року по 30 травня 2016 року, з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року, з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року;

2. визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року, з 01 березня 2018 року по 31 липня 2021 року;

3. визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Донецькій області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 16 серпня 2021 року № 10107-10059/Ш-15/8-0500/21;

4. визнати протиправним рішення від 01 липня 2021 року № 25;

5. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 29 червня 2021 року з урахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року, з 20 березня 2006 року по 12 липня 2006 року, з 22 грудня 2008 року по 02 серпня 2010 року, з 28 березня 2016 року по 30 травня 2016 року, з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року, з 01 березня 2018 року по 20 серпня 2021 року та до страхового стажу періодів роботи з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року, з 01 березня 2018 року по 31 липня 2021 року, з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

6. зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 відповідну різницю в пенсії, починаючи з дати звернення з заявою про перерахунок пенсії з 29 червня 2021 року. 29 вересня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою залучив до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в незарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи: з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року; з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року; з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року; до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періодів роботи: з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року; з 08 грудня 2003 року по 10 грудня 2003 року; з 20 лютого 2005 року по 23 лютого 2005 року; з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року; з 28 березня 2016 року по 30 травня 2016 року; з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року; з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи: з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року; з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року; з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періоди роботи: з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року; з 08 грудня 2003 року по 10 грудня 2003 року; з 20 лютого 2005 року по 23 лютого 2005 року; з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року; з 28 березня 2016 року по 30 травня 2016 року, з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року; з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 19 лютого 2021 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року, з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року, з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року, до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періодів роботи: з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року, з 08 грудня 2003 року по 10 грудня 2003 року, з 20 лютого 2005 року по 23 лютого 2005 року, з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року, з 28 березня 2016 року по 30 травня 2016 року, з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року, з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року, обчисливши розмір пенсії із застосуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та провести її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11048/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що періоди роботи з 01.03.2010 по 02.08.2010, з 01.03.2018 по 17.02.2021 правомірно не зараховані до пільгового стажу, оскільки підприємством не сплачено страхові внески за цей період.

Періоди роботи з 09.12.1999 по 26.01.2000, 28.03.2016 по 30.05.2016, 20.03.2006 по 17.07.2006, 22.12.2008 по 28.02.2010 не підлягають зарахуванню, оскільки вже зараховані управлінням.

При цьому, вказано, що заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу розглядалась ПФУ у м. Києві, тому і зобов`язувати здійснити перерахунок пенсії треба ПФУ в м. Києві, а не ГУ ПФУ в Донецькій області.

Сторони в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України № НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 12 листопада 2015 року постійне місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 14 червня 2018 року № 1452-1.

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Разом з заявою від 18 лютого 2021 року позивач надав паспорт громадянина України; картку платника податків; витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання; дублікат тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ; диплом серії НОМЕР_4 ; дублікат трудової книжки серії НОМЕР_5 ; архівну довідку Архівного відділу Новогродівської міської ради від 22 січня 2021 року № 11; довідку закритого акціонерного товариства Донбаське шахтобудівельне підприємство без дати і номера; довідки відокремленого підрозділу Шахта Україна державного підприємства Селидіввугілля про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17 лютого 2021 року № 1-631, від 18 лютого 2021 року № 1-645; витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці по відокремленому підрозділу Шахта Україна державного підприємства Селидіввугілля; довідки відокремленого підрозділу Шахта Україна державного підприємства Селидіввугілля про фактичні спуски в шахту від 17 лютого 2021 року № 1-632, 1-633, 1-634; довідку Селидівського міського центру зайнятості від 16 січня 2021 року № 03/79/01-52-21.

23 лютого 2021 року за наслідками розгляду заяви позивача та поданих ним документів, а також враховуючи Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 25 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону № 1058, Прикінцеві положення, п. 2 ч. 1, Закону № 1788, ст. 13 п. «а» (Робота за Списком № 1) з 19 лютого 2021 року.

Під час призначення пенсії відповідач 1 виходив з того, що страховий стаж позивача складає 28 років 04 місяці 14 днів, (включаючи додаткові роки за Списком № 1 10 років 00 місяців 00 днів); пільговий стаж за Списком № 1 13 років 10 місяців 19 днів, (в тому числі навчання за фахом; роботи підземні, професії за постановою КМУ № 202 (25) та роботи підземні, провідні професії (20)).

26 червня 2021 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся з заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону № 1058.

На підставі п. 4.2 Порядку № 22-1 для розгляду заяви позивача від 26 червня 2021 року за принципом екстериторіальності був визначений структурний підрозділ ГУ ПФУ в м. Києві.

01 липня 2021 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 29 червня 2021 року ГУ ПФУ в м. Києві прийняло рішення № 25 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, пенсійний орган виходив з такого.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону (Робота за Списком № 1).

За поданою заявою від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 призначена пенсія з урахуванням стажу роботи по 30 вересня 2018 року, а тому підстави для перерахунку пенсії, визначені ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, відсутні.

Враховуючи зазначене, ГУ ПФУ в м. Києві дійшло висновку, що провести перерахунок пенсії за віком відповідно до ст. 42 Закону № 1058 за заявою від 29 червня 2021 року немає законних підстав, оскільки від останньої заяви минуло менше 24 місяців та відсутня сплата страхових внесків не менш ніж за 24 місяці.

Наступний перерахунок можливий після 24 місяців від дати попередньої заяви про призначення (перерахунок) пенсії до Пенсійного фонду України або при наявності сплати страхових внесків не менш ніж за 24 місяці та надання нової заяви.

Як свідчить наявний в пенсійній справі ОСОБА_1 правовий висновок щодо зарахування до страхового та до спеціального (пільгового) стажу періодів роботи заявника у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля», період:

з 26 січня 1998 року по 26 січня 2000 року зарахований до пільгового стажу відповідно до фактично відпрацьованого часу;

з 20 березня 2006 року по 12 липня 2006 року зарахований до пільгового стажу;

з 22 грудня 2008 року по 02 серпня 2010 року зарахований до страхового та до пільгового стажу частково, а саме: період з 22 серпня 2008 року по 28 лютого 2010 року зарахований, період з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року не зарахований, оскільки відсутня сплата єдиного внеску;

з 28 березня 2016 року по 30 травня 2015 року зарахований до пільгового стажу за винятком безкоштовних відпусток тощо;

з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року не зарахований до пільгового стажу, оскільки за цей період відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи;

з 01 березня 2018 року по 20 липня 2021 року зарахований до пільгового стажу відповідно до наданих документів, а саме: період з 16 серпня 2018 року по 30 вересня 2018 року зараховано до пільгового та страхового стажу; з 01 березня 2018 року по 15 серпня 2021 року не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутні документи, що підтверджують пільговий стаж, період роботи з 01 жовтня 2018 року по 31 грудня 2020 року не зараховано, оскільки відсутня сплата єдиного внеску, з 01 січня 2021 року по 17 лютого 2021 року не зарахований, оскільки відсутні суми нарахованої заробітної плати.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 26 липня 2021 року № ВЕБ-05001-Ф-С-21-065852 листом від 16 серпня 2021 року № 10107/10059/Ш-15/8-0500/21 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що за наслідками розгляду його заяви від 29 червня 2021 року прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав, визначених ч. 4 ст. 42 Закону № 1058.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, воно може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Вважаючи неправомірним дії щодо незарахування спірних періодів до страхового/пільгового стажу та непроведення перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача при розгляді заяви про призначення пенсії порушені відповідачем, що є підставою для зобов`язання зарахувати спірні періоди до страхового та пільгового стажу та здійснити перерахунок пенсії.

При цьому, суд зобов`язав вчинити вищевказані дії щодо зарахування періодів роботи та здійснення перерахунку пенсії відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 1058-1V.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року 1058-IV (надалі- Закон 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (зокрема, уточнюючих довідок, відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Дублікат трудової книжки серії НОМЕР_5 містить такі записи:

Запис 1 з 01 вересня 1986 року по 10 січня 1990 року ОСОБА_1 навчався в СПТУ № 41 м. Селидове за професією підземний машиніст електровоза; запис внесений на підставі диплому серії НОМЕР_4 від 10 січня 1990 року.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви позивача від 19 лютого 2021 року, а також рішення про призначення пенсії від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період з 01 вересня 1986 року по 10 січня 1990 року навчання за фахом 03 роки 04 місяці 10 днів до страхового стажу та врахував до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Запис 2 15 січня 1990 року на підставі наказу від 18 січня 1990 року № 36-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним електрослюсарем 3 розряду і направлений на дільницю шахтного транспорту № 1.

Запис 3 01 лютого 1991 року на підставі наказу від 22 лютого 1991 року № 90 переведений підземним електрослюсарем 4 розряду на тій же дільниці.

Запис 4 30 квітня 1993 року на підставі наказу від 03 травня 1993 року № 317-к звільнений за переведенням до шахтобудельного управління «Піраміда» за погодженням між керівництвом за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Згідно з довідкою відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» від 17 лютого 2021 року № 1-631 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період:

з 15 січня 1990 року по 13 серпня 1991 року за професією підземний електрослюсар дільниці внутрішнього шахтного транспорту № 1, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1010100а, постанова Кабінету Міністрів УРСР від 26 січня 1991 року № 10;

з 13 серпня 1991 року по 30 квітня 1993 року за професією підземний електрослюсар дільниці по видобутку вугілля №№ 4, 8, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1010100а, постанова Кабінету Міністрів УРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Достовірність відомостей, відображених в довідці від 17 лютого 2021 року № 1-631, підтверджена висновком посадових осіб ГУ ПФУ в Донецькій області, який викладений в акті перевірки від 30 серпня 2021 року № 0500-001001-16/4557.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року, а також рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період з 15 січня 1990 року по 30 квітня 1993 року 03 роки 03 місяці 16 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Запис 5 26 січня 1998 року на підставі наказу від 27 січня 1998 року № 80к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті та направлений в енергомеханічну службу.

Запис 6 08 квітня 1997 року на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України від 30 грудня 1996 року № 667 шахтоуправління «Україна» перетворено у відкрите акціонерне товариство «Шахта «Україна» дочірнє підприємство державної холдингової компанії «Селидіввугілля».

Запис 7 26 січня 2000 року на підставі наказу від 25 січня 2000 року № 76-к позивач звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Згідно з довідкою від 17 лютого 2021 року № 1-631, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 26 січня 1998 року по 26 січня 2000 року за професією підземний електрослюсар енергомеханічної служби, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1010100а, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Додаткові відомості: відпустка без збереження заробітної плати 07 травня 1998 року, 10 травня 1998 року, 19 червня 1998 року, 02 вересня 1999 року, 04 жовтня 1999 року; прогул 01 грудня 1998 року.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Україна» державної холдингової компанії «Селидіввугілля» - 12 місяців 1999 року, 00 місяців 26 днів 2000 року за кодом підстави ЗП3013А1.

Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства, код підстави «ЗП3013А1» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; […].

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року та рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період:

з 26 січня 1998 року по 08 грудня 1999 року 01 рік 10 місяців 13 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року 00 років 01 місяць 18 днів до страхового стажу; до спеціального (пільгового) стажу цей період не зарахований.

Запис 8 05 листопада 2001 року на підставі наказу від 06 листопада 2001 року № 1035-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем в шахті та направлений до служби охорони праці.

Запис 9 01 червня 2002 року на підставі наказу від 06 червня 2002 року № 456-к звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Згідно з довідкою від 17 лютого 2021 року № 1-631, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період

з 05 листопада 2001 року по 01 червня 2002 року за професією підземний гірничий робочий дільниці служби охорони праці, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1010100а, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Україна» державної холдингової компанії «Селидіввугілля» 01 місяць 26 днів 2001 року, 05 місяців 00 днів 2002 року за кодом підстави ЗП3013А1.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року, а також рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період з 05 листопада 2001 року по 01 червня 2002 року 00 років 06 місяців 27 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Запис 10 27 січня 2003 року на підставі наказу від 27 січня 2003 року № 80 позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті та направлений на дільницю підготовчих робіт № 1 з випробувальним терміном 1 місяць.

Запис 11 08 вересня 2003 року на підставі наказу від 10 жовтня 2003 року № 880-к звільнений за прогули за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з довідкою від 17 лютого 2021 року № 1-631, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 27 січня 2003 року по 08 вересня 2003 року за професією підземний прохідник ділянки підготовчих робіт № 1, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Додаткові відомості: прогули 02 липня 2003 року, 01 серпня 2003 року.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Україна» державної холдингової компанії «Селидіввугілля» 07 місяців 13 днів 2003 року за кодом підстави ЗП3013А1.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року та рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період з 27 січня 2003 року по 08 вересня 2003 року 00 років 07 місяців 12 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Запис 12 08 грудня 2003 року на підставі наказу від 08 грудня 2003 року № 1075-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті і направлений на дільницю по ремонту забойного обладнання тимчасово на два місяці.

Запис 13 02 серпня 2004 року на підставі наказу від 02 серпня 2004 року № 725-к переведений підземним електрослюсарем 4 розряду на енергодільницю.

Запис 14 27 жовтня 2004 року на підставі наказу від 26 жовтня 2004 року № 997-к переведений підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю по видобутку вугілля № 3.

Запис 15 01 січня 2005 року на підставі наказу Міністерства палива та енергетики України від 18 серпня 2004 року № 492 та наказу державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» від 28 грудня 2004 року № 36 утворено державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія»; структурний підрозділ «Шахта «Україна» реорганізований у відокремлений підрозділ «Шахта «Україна» у складі державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія».

Запис 16 01 грудня 2005 року на підставі наказу від 20 грудня 2004 року № 1122 переведений підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем в шахті та тій же дільниці.

Запис 17 23 лютого 2005 року на підставі наказу від 15 квітня 2005 року № 350к звільнений за прогул відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з довідками від 17 лютого 2021 року № 1-631 та № 1-631, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період

з 08 грудня 2003 року по 27 жовтня 2004 року за професією підземний електрослюсар дільниці по ремонту забійного обладнання енергодільниці, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36;

з 27 жовтня 2004 року по 23 лютого 2005 року за професією електрослюсар підземний дільниці з видобування вугілля № 3, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Додаткові відомості: прогули 01 червня 2004 року, 03 січня 2005 року.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Україна» державної холдингової компанії «Селидіввугілля» 00 місяців 24 дні 2003 року, в структурному підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» 12 місяців 2004 року, у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» 01 місяць 23 дні 2005 року за кодом підстави ЗП3013А1.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року та рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період:

з 08 грудня 2003 року по 10 грудня 2003 року 00 років 00 місяців 03 дні до страхового стажу; до спеціального (пільгового) стажу цей період не зарахований;

з 11 грудня 2003 року по 31 грудня 2003 року 00 років 00 місяців 21 день до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р.1,п-р 1, п.а-в.

з 01 січня 2004 року по 19 лютого 2005 року 01 рік 01 місяць 19 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

з 20 лютого 2005 року по 28 лютого 2005 року 00 років 00 місяців 09 днів до страхового стажу; до спеціального (пільгового) стажу цей період з 20 лютого 2005 року по 23 лютого 2005 року не зарахований.

Запис 18 20 березня 2006 року на підставі наказу від 23 березня 2006 року № 280-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті та направлений на дільницю стаціонарного обладнання.

Запис 19 12 липня 2006 року на підставі наказу від 14 липня 2006 року № 650к звільнений за прогули за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з довідкою від 17 лютого 2021 року № 1-631, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 20 березня 2006 року по 12 липня 2006 року за професією електрослюсар підземний дільниці з стаціонарного обладнання, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» держаного підприємства «Селидіввугілля» 03 місяці 12 днів 2006 року за кодом підстави ЗП3013А1.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року, а також рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період з 20 березня 2006 року по 12 липня 2006 року 00 років 03 місяці 23 дні до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1.

Запис 20 22 грудня 2008 року на підставі наказу від 24 грудня 2008 року № 1250-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті і направлений на дільницю погашення.

Запис 21 01 квітня 2009 року на підставі наказу від 01 квітня 2009 року № 248а-к переведений підземним електрослюсарем 4 розряду на ділянку ремонтно-відновлювальних робіт.

Запис 22 02 серпня 2010 року на підставі наказу від 10 вересня 2010 року № 735-к звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Згідно з довідкою від 17 лютого 2021 року № 1-631, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 22 грудня 2008 року по 02 серпня 2010 року за професією електрослюсар підземний дільниці погашення, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» 00 місяців 10 днів 2008 року, 12 місяців 2009 року, 07 місяців 02 дні 2010 року за кодом підстави ЗП3013А1.

В системі персоніфікованого обліку наявна інформація про суму заробітку для нарахування пенсії, кількість днів трудових відносин, зокрема за 31 день березня 2010 року 2 768,39 грн, за 30 днів квітня 2010 року 2 550,11 грн, за 31 день травня 2010 року 2 493,31 грн, за 30 днів червня 2010 року 3 215,29 грн, за 31 день липня 2010 року 3 531,83 грн, за 2 дні серпня 2010 року 223,75 грн; проте страхові внески за березень-серпень 2010 року не сплачені.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року, а також рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період:

з 22 грудня 2008 року по 28 лютого 2010 року 01 рік 02 місяці 07 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп.1, р.1, п-р1, п. а-в;

з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року ні до страхового, ні до спеціального (пільгового) стажу не зарахований.

Запис 23 12 листопада 2014 року на підставі наказу від 13 листопада 2014 року № 1105-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем в шахті та направлений на ділянку по видобутку вугілля № 3 з випробувальним терміном 1 місяць.

Запис 24 11 грудня 2014 року на підставі наказу від 11 грудня 2014 року № 1193-к переведений підземним гірничим робочим 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю по видобутку вугілля № 3.

Запис 25 28 травня 2015 року на підставі наказу від 27 травня 2015 року № 453-к переведений підземним гірничим робочим 2 розряду на дільницю шахтного транспорту.

Запис 26 29 квітня 2016 року на підставі наказу від 29 квітня 2016 року № 315-к переведений підземним гірничим робочим по ремонту гірничих виробок 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці шахтного транспорту.

Запис 27 30 травня 2016 року на підставі наказу від 09 червня 2016 року № 471-к звільнений за прогули згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з довідкою від 17 лютого 2021 року № 1-631, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період

з 12 листопада 2014 року по 11 грудня 2014 року за професією електрослюсар підземний дільниці з видобування вугілля № 3, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36;

з 11 грудня 2014 року по 29 квітня 2016 року за професією гірник підземний дільниці з видобування вугілля № 3; шахтного транспорту, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36;

з 29 квітня 2016 року по 30 травня 2016 року за професією підземний гірник з ремонту гірничих виробок дільниці шахтного транспорту, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Додаткові відомості: відпустки без збереження заробітної плати 01 грудня 2014 року, 01 січня 2015 року, 07 лютого 2015 року, 27 квітня 2015 року, 06 травня 2015 року, 07 липня 2015 року, 03 серпня 2015 року, 01 вересня 2015 року, 02 жовтня 2015 року, 01 січня 2016 року, 01 березня 2016 року, 01-02 квітня 2016 року, 01 травня 2016 року.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» - 19 днів листопада та 29 днів грудня 2014 року, 30 днів січня, 21 день лютого, 31 день березня, 11 днів квітня, 31 день травня, 25 днів червня, 25 днів липня, 28 днів серпня, 29 днів вересня, 29 днів жовтня, 30 днів листопада, 31 день грудня 2015 року; за 30 днів січня, 29 днів лютого, 30 днів березня, 29 днів квітня, 30 днів травня 2016 року за кодом підстави ЗП3013А1.

В системі персоніфікованого обліку, серед іншого, наявна інформація про суму заробітку для обчислення пенсії, кількість днів трудових відносин та позначка про сплату страхових внесків за 30 днів квітня 2015 року 773,76 грн (при цьому до страхового стажу враховано 19 днів).

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року, а також рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період:

з 12 листопада 2014 року по 11 грудня 2014 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп.1, р.1, п-р1, п. а-в;

з 12 грудня 2014 року по 19 квітня 2015 року 00 років 04 місяці 08 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп.1, р.1, п-р1, п. а-в;

з 20 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року ні до страхового, ні до спеціального (пільгового) стажу не зарахований.

з 01 травня 2015 року по 27 березня 2016 року 00 років 10 місяців 27 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні,сп.1, р.1, п-р1,п.а-в;

з 28 березня 2016 року по 31 травня 2016 року 00 років 02 місяці 04 дні до страхового стажу; до спеціального (пільгового) стажу період з 28 березня 2016 року по 30 травня 2016 року не зарахований.

Запис 28 12 липня 2017 року на підставі наказу від 13 липня 2017 року № 625-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах та направлений на дільницю ремонтно-відновлювальних роботі з випробувальним терміном 1 місяць.

Запис 29 01 вересня 2017 року на підставі наказу від 01 вересня 2017 року № 785-к переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на дільницю підземних установок та ремонту армування вертикальних стовбурів.

Запис 30 20 лютого 2018 року на підставі наказу від 19 лютого 2018 року № 175-к звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» за липень-грудень 2017 року, 30 днів січня і 20 днів лютого 2018 року за кодом підстави ЗП3013А1.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року, а також рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період з 12 липня 2017 року по 28 лютого 2018 року 01 рік 06 місяців 00 днів до страхового стажу; до спеціального (пільгового) стажу цей період не зарахований.

Запис 31 16 серпня 2018 року на підставі наказу від 15 серпня 2018 року № 860к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах та направлений на дільницю підготовчих робіт № 2.

Запис 32 27 вересня 2018 року на підставі наказу від 27 вересня 2018 року № 1020к переведений прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах на цій дільниці.

Запис 33 на підставі наказу від 29 листопада 2019 року № 261 державне підприємство «Селидіввугілля» перепідпорядковано Міністерству енергетики та захисту довкілля України.

Запис 34 на підставі наказу від 07 липня 2020 року № 154 державне підприємство «Селидіввугілля» перепідпорядковано Міністерству енергетики України.

Запис 35 12 травня 2021 року на підставі наказу від 11 травня 2021 року № 385-к переведений машиністом підземних установок 3 розряду та направлений на дільницю шахтного транспорту з повним робочим днем на підземних роботах.

Після 12 травня 2021 року будь-яких інших записів, зокрема про переведення, звільнення тощо, трудова книжка позивача не містить.

Згідно з довідкою від 18 лютого 2021 року № 1-645, ОСОБА_1 працював повний робочий день у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 16 серпня 2018 року по теперішній час (18 лютого 2021 року) за професією електрослюсар підземний дільниці підготовчих робіт, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, постанова Кабінету Міністрів України від 24 травня 2016 року № 461.

Додаткові відомості: відпустки без збереження заробітної плати 03 вересня 2018 року, 07 жовтня 2018 року, 02 грудня 2018 року; 05 лютого 2019 року; 12 квітня 2019 року; 01 жовтня 2019 року; 01 березня 2020 року; 05 жовтня 2020 року; прогул 01 жовтня 2020 року; карантин 02 березня 2020 року; 01 квітня 2020 року, 05 травня 2020 року, 02 червня 2020 року, 03 липня 2020 року, 01 серпня 2020 року, 03 вересня 2020 року.

Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про спеціальний стаж позивача за період роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» 16 днів серпня, 22 дні вересня, 24 дні жовтня, 30 днів листопада, 29 днів грудня 2018 року; за 31 січня, 21 день лютого, 31 березня, 18 днів квітня, 31 день травня, 30 днів червня, 31 день липня, 31 день серпня, 30 днів вересня, 30 днів жовтня, 30 днів листопада, 31 день грудня 2019 року; 31 день січня, 29 днів лютого, 30 днів березня, 30 днів квітня, 31 день травня, 30 днів червня, 31 день липня, 31 день серпня, 30 днів вересня, 26 днів жовтня, 21 день листопада, 31 день грудня 2020 року; 31 день січня, 27 днів лютого, 31 день березня, 30 днів квітня, 31 день травня, 30 днів червня 2021 року за кодом підстави ЗП3013А1.

Як свідчать розрахунок стажу (форма РС-право), проведений під час розгляду заяви від 19 лютого 2021 року, а також рішення від 23 лютого 2021 року № 25, пенсійний орган зарахував позивачеві період:

з 16 серпня 2018 року по 29 серпня 2018 року 00 років 00 місяців 14 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп.1, р.1, п-р 1, п. а-в

з 30 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року ні до страхового, ні до спеціального (пільгового) стажу не зарахований;

з 01 вересня 2018 року по 30 вересня 2018 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп.1, р.1, п-р 1, п. а-в

з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року (дата набуття права на пенсію) ні до страхового, ні до спеціального (пільгового) не зарахований.

Щодо сплати страхових внесків (єдиного внеску) відокремленим підрозділом «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» суд встановив такі обставини.

Як свідчить довідка відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» від 01 червня 2021 року № 1-1484, в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2021 року на заробітну плату ОСОБА_1 нарахований єдиний внесок в розмірі 22%.

Ці відомості про застраховану особу ОСОБА_1 по відокремленому підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» відображені в таблиці 6 Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Додаток 4), який щомісяця подавався до податкового органу.

Страхувальник стверджував, що у зв`язку із скрутним фінансовим становищем, несвоєчасною виплатою заробітної плати, відсутністю коштів від реалізації готової продукції єдиний внесок за період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2021 року перераховувався несвоєчасно та не в повному обсязі.

За даними бухгалтерського обліку відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» станом на 31 травня 2021 року єдиний внесок за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року сплачений в повному обсязі, за період з квітня 2019 року по квітень 2021 року сплачений частково. Штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з жовтня 2018 року по квітень 2021 року не сплачені.

Як наслідок, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 31 травня 2021 року по відокремленому підрозділу «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» єдиний внесок і страховий стаж за період з жовтня 2018 року по квітень 2021 року не зараховані.

Згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5), в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про суму заробітку для нарахування пенсії та позначка про сплату страхових внесків за ОСОБА_1 за періоди його роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля», а саме: за березень 2006 року липень 2006 року, за грудень 2008 року лютий 2010 року, за листопад 2014 року травень 2016 року, вересень 2016 року лютий 2018 року, серпень 2018 року вересень 2018 року.

Також в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація про суму заробітку для нарахування пенсії та про несплату страхових внесків за ОСОБА_1 за періоди його роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля», а саме: за березень 2010 року серпень 2010 року, за жовтень 2010 року, за жовтень 2018 року червень 2021 року.

Перерахунок пенсій регламентує ст. 42 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Аналіз положень ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 зумовлює висновок, що цією нормою встановлена можливість та умови перерахунку пенсії застрахованій особі, яка після призначення пенсії продовжила працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу.

Судами встановлено, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 18 лютого 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення від 23 лютого 2021 року № 25 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з 19 лютого 2021 року.

Як в рішенні про призначення пенсії, так і в розрахунку стажу, пенсійний орган відобразив лише періоди, які зараховані позивачеві до страхового та спеціального (пільгового) стажу.

Жодного обґрунтування причин незарахування ОСОБА_1 тих чи інших періодів роботи до страхового та/або до спеціального (пільгового) стажу ні рішення про призначення пенсії, ні розрахунок стажу, не містять.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами в цій частині позовних вимог, дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали у проведенні розрахунку стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, належить перевірити на відповідність критеріям наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Суд зауважує, що, виходячи з вимог п. 4.7 Порядку № 22-1 щодо прийняття рішення про призначення пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, під час розгляду заяви від 18 лютого 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області мало надати оцінку щодо наявності/відсутності підстав для зарахування позивачу до страхового та спеціального (пільгового) стажу всіх періодів його зайнятості (трудової діяльності) по день звернення за призначенням пенсії.

Період з 01 вересня 1986 року по 10 січня 1990 року навчання за фахом пенсійний орган обґрунтовано зарахував позивачеві до страхового стажу та врахував до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1; період роботи з 15 січня 1990 року по 30 квітня 1993 року до страхового та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в; період роботи з 05 листопада 2001 року по 01 червня 2002 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, П/П, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в; період роботи з 27 січня 2003 року по 08 вересня 2003 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в, і спору щодо цих періодів між сторонами немає.

Період роботи з 20 березня 2006 року по 12 липня 2006 року ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно зарахувало позивачеві до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій пенсійного органу щодо незарахування цього періоду до пільгового стажу є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Період з 26 січня 1998 року по 26 січня 2000 року.

Суд встановив, що в період з 26 січня 1998 року по 26 січня 2000 року ОСОБА_1 працював електрослюсарем підземним з повним днем в шахті (записи №№ 5-7 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт з повним робочим днем під землею за професією «електрослюсар підземний», що передбачена Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка відповідно до ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону № 1788 є основним документом про стаж.

Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в цей період додатковими доказами, в тому числі довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637.

Більш того предметом розгляду пенсійного органу, крім трудової книжки, були довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 17 лютого 2021 року № 1-631, довідка про спуски в шахту, витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, а також Індивідуальні відомості про застраховану особу з інформацією про спеціальний стаж позивача за кодом підстави ЗП3013А1, починаючи з 1999 року.

Таким чином, позивач має право на зарахування періоду роботи з 26 січня 1998 року по 26 січня 2000 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в (за виключенням 5 днів відпустки без збереження заробітної плати та 1 дня прогулу).

Пенсійний орган правомірно зарахував позивачеві період з 26 січня 1998 року по 08 грудня 1999 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Разом з цим ГУ ПФУ в Донецькій області протиправно і без будь-якого обґрунтування відмовило у зарахуванні позивач періоду роботи з 09 грудня 1999 року по 26 січня 2000 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в.

Період з 08 грудня 2003 року по 23 лютого 2005 року.

Суд становив, що в період з 08 грудня 2003 року по 23 лютого 2005 року ОСОБА_1 працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 12-17 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт з повним робочим днем під землею за професією «електрослюсар підземний», що передбачена Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в цей періоди додатковими доказами, в тому числі довідкою про підтвердження наявного трудового стажу відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637.

До того ж предметом розгляду пенсійного органу, крім трудової книжки, були довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 17 лютого 2021 року № 1-631 і № 1-631, довідки про спуски в шахту, витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, а також Індивідуальні відомості про застраховану особу з інформацією про спеціальний стаж позивача за кодом підстави ЗП3013А1.

Отже, позивач має право на зарахування періоду роботи з 08 грудня 2003 року по 23 лютого 2005 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в (за виключенням 2 днів прогулів).

Пенсійний орган правомірно зарахував позивачеві періоди роботи з 11 грудня 2003 року про 31 грудня 2003 року та з 01 січня 2004 року по 19 лютого 2005 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно зарахувало позивачеві до страхового стажу періоди роботи з 08 грудня 2003 року по 10 грудня 2003 року та з 20 лютого 2005 року по 23 лютого 2005 року.

Водночас відповідач 1 протиправно та без будь-якого обґрунтування відмовив позивачу у зарахуванні цих періодів до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Період з 22 грудня 2008 року по 02 серпня 2010 року.

Суд встановив, що в період з 22 грудня 2008 року по 02 серпня 2010 року ОСОБА_1 працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 20-22 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт з повним робочим днем під землею за професією «електрослюсар підземний», що передбачена Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в цей період додатковими доказами, в тому числі довідкою про підтвердження наявного трудового стажу відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637.

Більш того предметом розгляду пенсійного органу, крім трудової книжки, були довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 17 лютого 2021 року № 1-631, довідка про спуски в шахту, витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, а також Індивідуальні відомості про застраховану особу з інформацією про спеціальний стаж позивача за кодом підстави ЗП3013А1.

Таким чином, позивач має право на зарахування періоду роботи з 22 грудня 2008 року по 02 серпня 2010 до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Пенсійний орган правомірно зарахував позивачеві період роботи з 22 грудня 2008 року по 28 лютого 2010 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Як наслідок, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 22 грудня 2008 року по 28 лютого 2010 року до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу періоду роботи з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року суд вважає за необхідне зауважити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1 ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно зі ст. 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб […] здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду […]. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. […] Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. […] Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). […] Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. […].

Системний аналіз вказаних вище норм Закону № 1058 дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню та за який сплачені страхові внески.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в Індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за н а я в н о с т і відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року в справі № 482/434/17, від 31 жовтня 2019 року у справі № 576/748/17, від 01 березня 2021 року у справі № 423/757/17.

Дійсно, в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхувальником відокремленим підрозділом «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» страхових внесків за період з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року.

Однак відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків не може слугувати підставою для незарахування позивачу до страхового стажу періоду роботи з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, оскільки позивач не повинен нести відповідальність та зазнавати негативних наслідків через невиконання (неналежне) виконання відокремленим підрозділом «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» його обов`язків як страхувальника.

Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти в його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Наведене вище зумовлює висновок, що ГУ ПФУ в Донецькій області протиправно відмовило позивачеві в зарахуванні періоду роботи з 01 березня 2010 року по 02 серпня 2010 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п. а-в.

Період з 12 листопада 2014 року по 30 травня 2016 року.

Суд встановив, що в період з 12 листопада 2014 року по 10 грудня 2014 року ОСОБА_1 працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті; з 11 грудня 2014 року по 30 травня 2016 року підземним гірничим робочим (записи №№ 23-27 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт з повним робочим днем під землею за професіями «електрослюсар підземний» і «підземний гірничий робочий», що передбачені Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в ці періоди додатковими доказами, в тому числі довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637.

При цьому предметом розгляду пенсійного органу, крім трудової книжки, були пільгова довідкою від 17 лютого 2021 року № 1-631, довідка про спуски в шахту, витяги з наказів про атестацію робочих місць за умовами праці, а також Індивідуальні відомості про застраховану особу з інформацією про спеціальний стаж позивача за кодом підстави ЗП3013А1.

Таким чином, позивач має право на зарахування періоду роботи з 12 листопада 2014 року по 30 травня 2016 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в (за виключенням 14 днів відпусток без збереження заробітної плати).

Пенсійний орган правомірно зарахував позивачеві періоди роботи з 12 листопада 2014 року по 11 грудня 2014 року, з 12 грудня 2014 року по 19 квітня 2015 року та з 01 травня 2015 року по 27 березня 2016 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Період з 20 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року не зарахований ні до страхового, ні до пільгового стажу, при цьому Індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію про суму заробітку для обчислення пенсії, кількість днів трудових відносин та сплату страхових внесків за 30 днів квітня 2015 року 773,76 грн і до страхового стажу враховано 19 днів, що не оспорюється позивачем.

ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно зарахувало позивачеві до страхового стажу період роботи з 28 березня 2016 року по 30 травня 2016 року.

Водночас відповідач 1 протиправно та без будь-якого обґрунтування відмовив позивачу у зарахуванні цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Період з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року.

Суд встановив, що період з 12 липня 2017 року по 31 серпня 2017 року ОСОБА_1 працював гірником з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем на підземних роботах; з 01 вересня 2017 року по 20 лютого 2018 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах (записи №№ 28-30 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт з повним робочим днем під землею за професіями «гірник з ремонту гірничих виробок» та «електрослюсар підземний», що передбачені Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в ці періоди додатковими доказами, в тому числі довідкою про підтвердження наявного трудового стажу відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637.

При цьому предметом розгляду пенсійного органу, крім трудової книжки, були Індивідуальні відомості про застраховану особу з інформацією про спеціальний стаж позивача за кодом підстави ЗП3013А1.

ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно зарахувало позивачеві період роботи з 12 липня 2017 року по 20 лютого 2018 року до страхового стажу.

Водночас відповідач 1 протиправно та без будь-якого обґрунтування відмовив позивачу у зарахуванні цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Період з 16 серпня 2018 року по 18 лютого 2021 року (день звернення за призначенням пенсії).

Суд встановив, що в період з 16 серпня 2018 року по 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах; з 27 вересня 2018 року по день звернення за призначенням пенсії прохідником підземним з повним робочим днем на підземних роботах (записи №№ 31-35 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт з повним робочим днем під землею за професіями «електрослюсар підземний» та «прохідник»», що передбачені Списком № 1 та Постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

Як наслідок, позивач не потребує підтвердження пільгового характеру роботи в ці періоди додатковими доказами, в тому числі довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 10 Порядку № 383 та п. 20 Порядку № 637.

При цьому предметом розгляду пенсійного органу, крім трудової книжки, були довідка від 18 лютого 2021 року № 1-645, згідно з якою в період з 16 серпня 2018 року по 18 лютого 2021 року позивач працював за професією «електрослюсар підземний», а також Індивідуальні відомості про застраховану особу з інформацією про спеціальний стаж позивача за кодом підстави ЗП3013А1.

ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно зарахувало позивачеві періоди роботи з 16 серпня 2018 року по 29 серпня 2018 року та з 01 вересня 2018 року по 30 вересня 2018 року до страхового стажу та до спеціального (пільгового) стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

У зв`язку з цим позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо незарахування до страхового та до спеціального (пільгового) стажу періоду з 01 березня 2018 року по 30 вересня 2018 року не підлягають задоволенню як такі, що заявлені безпідставно.

Разом з цим, ГУ ПФУ в Донецькій області протиправно відмовило у зарахуванні позивачеві до страхового та до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в періоду роботи з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року.

Невиконання страхувальником відокремленим підрозділом «Шахта «Україна» державного підприємства «Селидіввугілля» обов`язку по сплаті страхових внесків (єдиного внеску) в період з 01 жовтня 2018 року по 18 лютого 2021 року не може позбавляти позивача права на зарахування цього періоду до його страхового та спеціального (пільгового) стажу.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо незарахування до страхового та до спеціального (пільгового) стажу періоду роботи з 19 лютого 2021 року по 31 липня 2021 року (20 серпня 2021 року) не підлягають задоволенню, оскільки цей стаж набутий позивачем після того, як ГУ ПФУ в Донецькій області за заявою позивача від 18 лютого 2021 року призначило йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з 19 лютого 2021 року.

Щодо екстериторіальності розгляду заяви позивача, суд зазначає наступне.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

-сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи предмет даного спору та те, що незарахування спірних періодів роботи відбулось при первинному зверненні позивача із заявою про призначення пенсії, та те, що органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11048/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць