Справа № 380/1427/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/1427/23
У Х В А Л А

про повернення заяви

31 січня 2024 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., перевіривши у письмовому провадженні матеріали заяви представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №380/1427/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо відмови у прийнятті декларації від 11.07.2022 про відмову ОСОБА_1 від громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути декларацію від 11.07.2022 про відмову ОСОБА_1 від громадянства російської федерації.

22.01.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якої заявник просить суд:

- визнати протиправними і такими, що порушують право ОСОБА_1 на прийняття і повторний її декларації від 11.07.2022 про відмову від громадянства російської федерації дії Головного Управління держаної міграційної служби України у Львівській області складанню та направленню листа вих.№4601.3.7-13220/46.1-23 від 26.10.2023 року, адресованого позивачці та заяви відповідача вих.№4601.6-1507/746.1-23 від 07.12.2023 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, адресованої ВПВР Управління забезпечення ПВР у Львівській області Західного МРУЮ.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що 26.10.2023 року судом було видано виконавчий лист у даній справі. За інформацією про ВП НОМЕР_1, отриманою із АСВП 20.01.2024 року: 14.11.2023 року вказаний виконавчий лист було звернуто позивачкою до примусового виконання у ВПВР Управління забезпечення ПВР у Львівській області Західного МРУЮ; 21.11.2023 року було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з його примусового виконання; 15.12.2023 року винесено постанову про закінчення ВП на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення). Постанова про закінчення ВП НОМЕР_1 на адресу позивачки не надходила у зв`язку із чим 15.01.2024 року вона завернулась до органу ДВС із заявою про ознайомлення із матеріалами ВП НОМЕР_1. В ході ознайомлення 15.01.2024 року із матеріалами ВП НОМЕР_1 позивачкою було встановлено, що фактичною підставою для закінчення вказаного провадження стала заява відповідача вих.№4601.6-1507/746.1-23 від 07.12.2023 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1. У зазначеній заяві відповідач зазначає про те, що ним ніби-то виконано рішення суду повністю, про що, на його думку, свідчить зміст його листа вих.№4601.3.7-13220/46.1-23 від 26.10.2023 року адресованого позивачці.

Представник позивача зауважує, що лист відповідача вих.№4601.3.7-13220/46.1-23 від 26.10.2023 року позивачкою отриманий не був. Про зміст вказаного листа вона дізналась лише 15.01.2024 року внаслідок ознайомлення із матеріалами ВП НОМЕР_1. Зі змісту вказаного листа видно, що рішення суду у даній справі про повторний розгляд декларації позивачки від 11.07.2022 року, із врахуванням з урахуванням правової позиції викладеної судом у своєму рішенні, відповідачем виконано не було. У зазначеному листі відповідач: протиправно всупереч рішенню суду від 26.06.2023 року, яке набрало законної сили, продовжує заперечувати висновок про те, що нетримання позивачем документа про припинення громадянства російської федерації відбулося з незалежних від неї причин і відповідно до Закону України «Про громадянство України» вона має право на подання декларації про відмову від іноземного громадянства; незважаючи на те, що позивачка своєчасно, 02.12.2021 року, виконала всі необхідні дії для отримання документу про припинення громадянства (підданства) рф, однак з незалежних від неї причин так і не отримала у визначений законодавством рф термін (02.06.2022 року) відповідач всупереч ч.5 ст.8 Закону України «Про громадянство України» продовжує вимагати надання документу про вихід із громадянства рф із посиланням на законопроект №9585 від 07.08.2023 року. Проект закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» (реєстраційний номер 9585 від 07.08.2023 року), на якій посилався у листі відповідач, не було прийнято Верховною радою. Окрім того, вказаний документ не змінює правові висновки суду, не підміняє собою його і не може бути правовою підставою для невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. На думку представника позивача, рішення суду у даній справі все ще залишається невиконаним, що порушує громадянські права позивачки.

Зауважує, що позивачкою вичерпано усі можливі механізми примусового виконання рішення суду у даній справі. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем проігноровано правові висновки суду викладені у рішенні суду від 26.06.2023 року, існують правові підстави згідно ст.383 КАС України для визнання судом протиправними і такими, що порушують право позивачки на прийняття і повторний її декларації від 11.07.2022 про відмову від громадянства російської федерації дії відповідача по складанню та направленню листа вих.№4601.3.7- 13220/46.1-23 від 26.10.2023 року, адресованого позивачці та заяви відповідача вих.№4601.6-1507/746.1-23 від 07.12.2023 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, адресованої ВПВР Управління забезпечення ПВР у Львівській області Західного МРУЮ.

23.01.2024 представником відповідача подано до суду письмові пояснення на заяву представника позивача в порядку ст. 383 КАС України. В поясненнях представник відповідача зазначив, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року в справі №380/1427/23 без змін.

26.10.2023 Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області на виконання рішення суду № 380/1427/23 повторно розглянуло декларацію ОСОБА_1 від 11.07.2022 про відмову від громадянства російської федерації з урахуванням висновків суду, про що повідомило позивача ОСОБА_1 рекомендованим листом за № 4601.3.7-13220/46.1-23. Крім того, 27.10.2023 Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області інформувало позивача на її електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 про повторний розгляд декларації від 11.07.2022 про відмову від громадянства російської федерації з урахуванням висновків суду.

21.11.2023 року Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області отримало постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73329587 про примусове виконання виконавчого листа виданого Львівським окружним адміністративним судом від 26.10.2023 по справі № 380/1427/23, яким зобов`язано Головне управління повторно розглянути декларацію від 11.07.2022 про відмову ОСОБА_1 від громадянства російської федерації. Стягнуто з Головного управління виконавчий збір у розмірі 26 800,00 грн. 15.12.2023 згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Батюк Мар`яною Василівною, встановлено, що рішення суду виконано боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження. Згідно наданого супровідного від 07.12.2023 року та копії відповіді від 26.10.2023 адресованої ОСОБА_1 , встановлено, що на виконання рішення суду №380/1427/23 від 27.09.2023 Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянуто декларацію від 11.07.2022 про відмову ОСОБА_1 від громадянства російської федерації.

Таким чином, представник відповідача вважає, що рішення суду від 26.06.2023 по справі № 380/1427/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відповідачем виконано. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні заяви представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Керуючись приписами ч.5 ст.383 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача по суті без участі сторін та їх представників в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

При вирішенні поданої представником позивача заяви, суд зазначає наступне.

Із комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» суд встановив, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 у справі №380/1427/23 апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року в справі №380/1427/23 - без змін.

26.10.2023 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі №380/1427/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч.4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Суд зазначає, що перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, норми КАС України у разі пропуску десятиденного строку не передбачають процесуальної можливості залишення заяви без руху чи поновлення строку звернення до суду з такою заявою.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», що містяться у статті 383 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Із матеріалів заяви представника позивача судом встановлено, що на обґрунтування дотримання строку звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, представник позивача зазначив, що, оскільки постанова державного виконавця від 15.12.2023 року про закінчення ВП НОМЕР_1 на адресу позивачки не направлялась, датою коли позивачка дізналася про порушення своїх прав є 15.01.2024 року - дата ознайомлення із матеріалами вказаного ВП. Отже, на думку представника позивача, дана заява подана у строк, передбачений ч.3 ст.383 КАС України.

Вважаючи, що відповідач не виконав належно судове рішення щодо повторного розгляду декларації позивача про вихід із громадянства російської федерації, представник позивача звернувся до суду із заявою від 20.01.2024 в порядку статті 383 КАС України. Вказана заява позивача надійшла до суду 22.01.2024.

Водночас, із доказів, долучених представником відповідача до своїх пояснень, судом встановлено, що листом від 26.10.2023 №4601.3.7-13220/46.1-23 відповідач повідомив позивача про результати повторного розгляду декларації позивача від 11.07.2022 про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням висновків суду. Вказаний лист відповідачем 27.10.2023 направлено на електронну поштову адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наданим представником відповідача скріншотом поштового відправлення. Суд зауважує, що електронна поштова адреса позивача - була зазначена представником позивача у поданій до суду позовній заяві.

Крім цього, лист від 26.10.2023 було направлено відповідачем 28.10.2023 рекомендованим листом на поштову адресу позивача - 79018, м. Львів, вул. Антоновича, 11/14, що підтверджується списком рекомендованих листів №120 ГУ ДМС у Львівській області із фіскальним чеком АТ «Укрпошта» ПН 55 від 28.10.2023. Суд зауважує, що поштова адреса позивача - 79018, м. Львів, вул. Антоновича, 11/14 також була зазначена представником позивача у поданій до суду позовній заяві.

З наведеного суд висновує, що позивачем пропущений десятиденний строк звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, тобто вона не відповідає вимогам частини 4 ст. 383 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2023 у справі № 9901/988/18 зробила висновок про те, що визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині першій цієї статті, за позицією суду, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини другої статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві, зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження. Тобто перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа-позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними з примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили. Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У разі пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Отож, якщо особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, то таку заяву ця особа повинна подати виключно в межах строку пред`явлення до виконання виконавчого листа з дотриманням десятиденного строку з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, оскільки встановлення й дотримання цього строку зумовлено не тільки і не стільки діями, зокрема, органів та/чи осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, скільки передбаченими процесуальним законом додатковими особливими «спонуками», які можуть бути застосовані до суб`єкта владних повноважень для належного, повного та вчасного виконання судового рішення. Тобто коли заявник вирішив звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України, він, окрім дотримання вимог самої заяви, зобов`язаний зважати на строки звернення, пропуск яких унеможливлює прийняття судом до розгляду такої заяви та розгляд її по суті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд звертає увагу на те, що частина п`ята ст. 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви, у разі невідповідності заяви вимогам зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31.01.2023 у справі №9901/988/18.

З урахуванням викладеного суд робить висновок про те, що представником позивача не дотримано вимог ч. 4 ст. 383 КАС України щодо строку звернення до суду із заявою щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, внаслідок чого така заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 241, 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

заяву представника позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 31.01.2024 року.

Суддя Костецький Н.В.