Справа № 160/2009/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 січня 2024 року Справа 160/2009/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

- визнати бездіяльність ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), полковника щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, щодо неподання у місячний строк після завершення військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_3 (54 ОМБр.) ОСОБА_4 виконання завдань по захисту БАТЬКІВЩИНИ від військової агресії РАСІЇ в УКРАЇНУ 24.02.2022р. на розгляд комісії, утвореної у МІНІСТЕРСТВІ ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання ОСОБА_5 військовослужбовцю В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) СТАТУСУ УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ, ОТРИМАННЯ СВІДОЦТВА УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ - протиправною;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), полковника на виконання п. 6 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413, невідкладно подати на розгляд комісії, утвореної у МІНІСТЕРСТВІ ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документи із зазначених у п. 4 цього Порядку, які є підставою для надання ОСОБА_5 СТАТУСУ УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ, ОТРИМАННЯ СВІДОЦТВА УЧАСНИКА БОЙОВИХ ДІЙ;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), полковника надати довідку про виконання ОСОБА_5 завдань по захисту БАТЬКІВЩИНИ з 08.06.2022 р. по 07.09.2022 р.;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), полковника надати довідку про обставини отримання поранення ОСОБА_5 , яке призвело до НЕПРИДАТНОСТІ до ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ з ВИКЛЮЧЕННЯМ з ВІЙСЬКОВОГО ОБЛІКУ;

- зобов`язати ОСОБА_3 командира В/Ч 3011 ( НОМЕР_2 ), полковника виплатити ОДНОРАЗОВУ ГРОШОВУ ДОПОМОГУ при ОТРИМАННІ ІНВАЛІДНОСТІ II групи у сумі: 805000,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_6 командира В/Ч 3011 ( НОМЕР_2 ), полковника на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 120600,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, КАС України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України (з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 18 жовтня 2023 року), у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника (частина 6 статті 160 КАС України).

Так, відповідно до ч.5 ст.18 КАС України, електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Судом встановлено, що адміністративний позов подано до суду представником позивача Романовим Валерієм Петровичем у паперовій формі. Між тим, у позовній заяві в порушення норм п.2 ч.5 ст.160 КАС України, не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, представника позивача та відповідача.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Пунктом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Враховуючи викладене, повноваження представника сторони мають бути підтверджені оригіналом довіреності цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності.

Статтею 75 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси засвідчують вірність копії документа виданого громадянином, у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Положення наведених норм права дають підстави для висновку, що повноваження представника фізичної особи, можуть підтверджуватись нотаріально посвідченою довіреністю або її копією, засвідченою у порядку, встановленому Законом України «Про нотаріат».

Суд також зазначає, що засвідчення копій документів судом, в т.ч. і довіреності фізичної особи, на стадії відкриття провадженні по справі, не здійснюється, оскільки судом розглядаються лише подані разом із позовною заявою документи.

Як вбачається з матеріалів позову, позовна заява від імені позивача підписана представником позивача Романовим Валерієм Петровичем.

При цьому, до позовної заяви надана фотокопія довіреності, видана ОСОБА_1 на право представництва його інтересів ОСОБА_7 , видана 21.09.2023 року та посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І. за реєстровим №3081, строк дії до 21.09.2028 року, яка має засвідчувальний напис: «Вірно, згідно з оригіналом. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 1, 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо) (п. 1); засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них (п. 10).

Згідно з підпунктом 3.3 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

Тобто, копія нотаріально посвідченої довіреності, що видана фізичною особою на право представництва її інтересів в судових установах іншою фізичною особою, повинна бути засвідчена тільки нотаріусом.

Таким чином, положення наведених норм дають підстави для висновку, що повноваження представника позивача (фізичної особи) при поданні позову до суду повинні бути підтверджені оригіналом довіреності або її копією, завіреною у встановленому законом порядку нотаріусом (у тому випадку, коли така довіреність була посвідчена нотаріально).

Всупереч викладеному надана вищевказана фотокопія довіреності не може вважатися судом належним доказом на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, оскільки не засвідчена нотаріально. Інших доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, до матеріалів адміністративного позову не надано.

З урахуванням викладеного, повноваження представника позивача, яким є ОСОБА_7 , повинні бути підтверджені належним чином нотаріально засвідченою копією довіреності на право представництва інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4 ч.5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги

Частиною 2 ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Предметом оскарження до адміністративного суду у розумінні ч.1 ст. 5 КАС України можуть бути рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а позовні вимоги про зобов`язання вказаного суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є способом поновлення порушених прав позивача, які мають бути похідними від основної вимоги про визнання протиправним відповідного рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Як вбачається з п.1 прохальної частини позовної заяви, позивач просить визнати бездіяльність ОСОБА_8 командира В/Ч 3011 ( НОМЕР_2 ), полковника щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, щодо неподання у місячний строк після завершення військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_3 (54 ОМБр.) ОСОБА_9 виконання завдань по захисту Батьківщини від військової агресії РАсії в Україну 24.02.2022р. на розгляд комісії, утвореної у Міністерстві внутрішніх справ України, довідки за формою згідно з додатком 1 до вказаної постанови та документів, які є підставою для надання ОСОБА_1 військовослужбовцю В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) статусу учасника бойових дій, отримання свідоцтва учасника бойових дій протиправною.

Між тим, заявником у даній справі є військовослужбовець В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а вимоги в п.1 прохальної частини позову стосуються військовослужбовця В/Ч НОМЕР_3 ОСОБА_9 .

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим п.4 ч.5 ст.160 КАС України, у зв`язку із чим, позивачу слід подати уточнену позовну заяву, в якій привести прохальну частину позову у відповідність до вимог ч. 5 ст.160 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Таким чином, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Із змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у цій справі є визнання протиправної бездіяльності ОСОБА_8 командира В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), полковника щодо невиконання обов`язків, покладених пунктом 6 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 які є підставою для надання ОСОБА_1 військовослужбовцю В/Ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) статусу учасника бойових дій, отримання посвідчення учасника бойових дій.

Зі змісту позовної заяви також слідує, що позивач був призваний по мобілізації Металургійно-Довгинцівським ОРТЦК та СП м. Кривий Ріг та проходив службу за призовом у В/Ч НОМЕР_1 з 04.03.2022 по 27.10.222 року.

22.09.2023 року позивач звернувся до командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 із заявою щодо отримання статусу та посвідчення учасника бойових дій. Листом від 02.10.2023 року №6/11/91-2226 позивачу було відмовлено у наданні таких документів, що і стало підставою звернення до суду.

Втім, з даним позовом позивач звернувся до суду лише 22 січня 2024 року, тобто, з порушенням місячного строку звернення до суду, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження викладеної обставини позивачем до суду не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Будь якої заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем не подано.

За таких обставин, позивачем до суду повинні бути надані докази поважності пропуску строку звернення до суду, у разі необхідності подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з наведенням відповідних підстав.

Зазначені вище недоліки свідчать про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, що відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, із зазначенням відомостей щодо наявності/відсутності у позивача, представника позивача та відповідача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), із приведенням прохальної частини позову у відповідність до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України, з доказами направлення відповідачу копії уточненого позову у відповідності до положень ч. 9 ст. 44 КАС України;

- належним чином засвідчену копію довіреності, видану ОСОБА_1 на право представництва його інтересів ОСОБА_7 , видану 21.09.2023 року та посвідчену приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тищенком О.І. за реєстровим №3081, строк дії до 21.09.2028 року;

- доказів поважності пропуску строку звернення до суду, у разі необхідності заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з наведенням відповідних підстав.

На підстави викладеного та керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева