Справа № 160/20101/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20101/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 р. (суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі №160/20101/23 за позовом Підприємства об`єднання громадян "Врожай Перемоги" Громадської організації "Інвалідів "Карітас" до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,,-

В С Т А Н О В И В:

Підприємство об`єднання громадян "Врожай Перемоги" Громадської організації "Інвалідів "Карітас" 09 серпня 2023 р. звернулось до суду в порядку адміністративного судочинства із позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 16.06.2023 №458-26/VIII «Про розгляд клопотання Підприємства об`єднання громадян «Врожай Перемоги» Громадської організації «Інвалідів Карітас» про надання у постійне користування без зміни меж та цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області;

- зобов`язати Миколаївську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області прийняти рішення про надання в постійне користування Підприємству об`єднання громадян «Врожай Перемоги» Громадської організації «Інвалідів Карітас» без зміни меж та цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:01:001:0001; :01:002:0001; :01:003:0002; :01:006:0005; :01:012:0001; :01:014:0003; :01:020:0001; :01:028:0001; :01:042:0001; :01:047:0001; :01:052:0001; :02:003:0122; :02:005:0001; :02:010:0001; :02:014:0001; :02:031:0001; :02:034:0001; :02:037:0001; :02:050:0001; :02:053:0001; :02:060:0001; :02:063:0003; :02:066:0001; :02:067:0048; :02:073:0001; :02:079:0001; :02:082:0001; :02:085:0001; :02:087:0001; :02:090:0001; :02:093:0002; :02:096:0004; :02:101:0001; :02:104:0001; :02:109:0001; :02:113:0001; :06:003:0037; :01:010:0001; :02:032:0003; :04:030:0001; :02:105:0025; :02:003:0125; :01:001:0002; :01:002:0002; :01:006:0003; :01:009:0001; :01:013:0001; :01:015:0001; :01:020:0004; :01:036:0002; :01:044:0001; :01:049:0001; :01:054:0001; :02:003:0124; :02:007:0001; :02:011:0002; :02:023:0001; :02:032:0001; 1221.482000:02:035:0001; :02:040:0001; :02:050:0008; :02:054:0001; :02:061:0001; :02:064:0001; :02:067:0043; :02:067:0049; :02:076:0001; :02:080:0001; :02:083:0001; :02:086:0003; :02:088:0002; :02:091:0011; :02:094:0001; :02:099:0001; :02:102:0001; :02:106:0010; :02:110:0001; :02:115:0001; :02:074:0001; :02:003:0123; :02:114:0001; :02:105:0026; :02:105:0024; :01:020:0002; :01:001:0003; :01:002:0003; :01:006:0004; :01:011:0001; :01:013:0002; :01:019:0001; :01:023:0001; :01:038:0001; :01:045:0001; :01:050:0001; :02:003:0121; :02:004:0002; :02:008:0001; :02:012:0001; :02:024:0001; :02:033:0001; :02:036:0001; :02:041:0001; :02:051:0002; :02:059:0001; :02:062:0003; :02:065:0001; :02:067:0044; :02:071:0014; :02:077:0001; :02:081:0001; :02:084:0001; :02:086:0004; :02:089:0001; :02:092:0002; :02:095:0001; :02:100:0001; :02:103:0001; :02:108:0001; :02:112:0004; :02:116:0001; :02:013:0001; :02:003:0126; :04:028:0001; :02:105:0023; :01:056:0001; :01:003:0003; :04:002:0017.

В обґрунтування пред`явленого позову у позовній заяві зазначено про те, що спірним рішенням №458-26/VIII від 16 червня 2023 р. Миколаївська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області відмовила позивачу у наданні в постійне користування зазначених 127-ми земельних ділянок у зв`язку із перебуванням їх у постійному користуванні Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України». На переконання позивача, Державний акт на право постійного користування землею серії ДП ДН 034201, який було видано 16.12.1998 Державному підприємству «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» на підставі рішення Дніпропетровської районної Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення №Ш/ХХШ від 21.10.1998, не є підтвердженням права постійного користування земельними ділянками. У зв`язку із цим позивач вважає, що має законні підстави для отримання цих земельних ділянок у постійне користування, тому спірне рішення відповідача підлягає скасуванню, як протиправне.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 р. за позовною заявою Підприємства об`єднання громадян "Врожай Перемоги" Громадської організації "Інвалідів "Карітас" відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

04 вересня 2023р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Підприємства об`єднання громадян "Врожай Перемоги" Громадської організації "Інвалідів "Карітас" надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Миколаївській сільській раді Дніпровського району Дніпропетровської області та будь-яким іншим особам, в тому числі, органам державної влади України вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками, зокрема, але не виключно, шляхом вилучення та/або передачі в користування іншим особам, здійснення поділу або об`єднання земельних ділянок, зміни цільового призначення, які розташовані на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:01:001:0001; :01:002:0001; :01:003:0002; :01:006:0005; :01:012:0001; :01:014:0003; :01:020:0001; :01:028:0001; :01:042:0001; :01:047:0001; :01:052:0001; :02:003:0122; :02:005:0001; :02:010:0001; :02:014:0001; :02:031:0001; :02:034:0001; :02:037:0001; :02:050:0001; :02:053:0001; :02:060:0001; :02:063:0003; :02:066:0001; :02:067:0048; :02:073:0001; :02:079:0001; :02:082:0001; :02:085:0001; :02:087:0001; :02:090:0001; :02:093:0002; :02:096:0004; :02:101:0001; :02:104:0001; :02:109:0001; :02:113:0001; :06:003:0037; :01:010:0001; :02:032:0003; :04:030:0001; :02:105:0025; :02:003:0125; :01:001:0002; :01:002:0002; :01:006:0003; :01:009:0001; :01:013:0001; :01:015:0001; :01:020:0004; :01:036:0002; :01:044:0001; :01:049:0001; :01:054:0001; :02:003:0124; :02:007:0001; :02:011:0002; :02:023:0001; :02:032:0001; 1221.482000:02:035:0001; :02:040:0001; :02:050:0008; :02:054:0001; :02:061:0001; :02:064:0001; :02:067:0043; :02:067:0049; :02:076:0001; :02:080:0001; :02:083:0001; :02:086:0003; :02:088:0002; :02:091:0011; :02:094:0001; :02:099:0001; :02:102:0001; :02:106:0010; :02:110:0001; :02:115:0001; :02:074:0001; :02:003:0123; :02:114:0001; :02:105:0026; :02:105:0024; :01:020:0002; :01:001:0003; :01:002:0003; :01:006:0004; :01:011:0001; :01:013:0002; :01:019:0001; :01:023:0001; :01:038:0001; :01:045:0001; :01:050:0001; :02:003:0121; :02:004:0002; :02:008:0001; :02:012:0001; :02:024:0001; :02:033:0001; :02:036:0001; :02:041:0001; :02:051:0002; :02:059:0001; :02:062:0003; :02:065:0001; :02:067:0044; :02:071:0014; :02:077:0001; :02:081:0001; :02:084:0001; :02:086:0004; :02:089:0001; :02:092:0002; :02:095:0001; :02:100:0001; :02:103:0001; :02:108:0001; :02:112:0004; :02:116:0001; :02:013:0001; :02:003:0126; :04:028:0001; :02:105:0023; :01:056:0001; :01:003:0003; :04:002:0017.

Підставою для звернення позивача із зазначеною заявою стала обставина отримання ним 29 серпня 2023 р. від ДП «НВД АФ «Наукова» НААН України листа, зі змісту якого вбачається, що земельні ділянки, на які претендує позивач, перебувають у розпорядженні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. На думку позивача, очевидним є той факт, що у зв`язку із певною невизначеністю та помилковістю органів влади щодо статусу (приналежності) земельних ділянок, які він має намір отримати в постійне користування, існує ризик та обґрунтоване припущення, що відповідачем або іншими особами, зокрема органами державної влади України, будуть вживатися заходи щодо розпорядження ними шляхом їх вилучення, передачі в користування іншим особам, здійснення поділу, об`єднання тощо. Позивач переконаний, що вжиття зазначеного ним у заяві заходу забезпечить ефективний захист й поновлення його порушеного права, за захистом якого він звернувся до суду, «адже земельні ділянки щодо яких існує спір не будуть передані в користування іншим особам».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 р. заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. Суд заборонив Миколаївській сільській раді Дніпровського району Дніпропетровської області та органам державної влади України вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками, зокрема, але не виключно, шляхом вилучення та/або передачі в користування іншим особам, здійснення поділу або об`єднання земельних ділянок, зміни цільового призначення, які розташовані на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, з кадастровими номерами:

:01:001:0001; :01:002:0001; :01:003:0002; :01:006:0005; :01:012:0001; :01:014:0003; :01:020:0001; :01:028:0001; :01:042:0001; :01:047:0001; :01:052:0001; :02:003:0122; :02:005:0001; :02:010:0001; :02:014:0001; :02:031:0001; :02:034:0001; :02:037:0001; :02:050:0001; :02:053:0001; :02:060:0001; :02:063:0003; :02:066:0001; :02:067:0048; :02:073:0001; :02:079:0001; :02:082:0001; :02:085:0001; :02:087:0001; :02:090:0001; :02:093:0002; :02:096:0004; :02:101:0001; :02:104:0001; :02:109:0001; :02:113:0001; :06:003:0037; :01:010:0001; :02:032:0003; :04:030:0001; :02:105:0025; :02:003:0125; :01:001:0002; :01:002:0002; :01:006:0003; :01:009:0001; :01:013:0001; :01:015:0001; :01:020:0004; :01:036:0002; :01:044:0001; :01:049:0001; :01:054:0001; :02:003:0124; :02:007:0001; :02:011:0002; :02:023:0001; :02:032:0001; 1221.482000:02:035:0001; :02:040:0001; :02:050:0008; :02:054:0001; :02:061:0001; :02:064:0001; :02:067:0043; :02:067:0049; :02:076:0001; :02:080:0001; :02:083:0001; :02:086:0003; :02:088:0002; :02:091:0011; :02:094:0001; :02:099:0001; :02:102:0001; :02:106:0010; :02:110:0001; :02:115:0001; :02:074:0001; :02:003:0123; :02:114:0001; :02:105:0026; :02:105:0024; :01:020:0002; :01:001:0003; :01:002:0003; :01:006:0004; :01:011:0001; :01:013:0002; :01:019:0001; :01:023:0001; :01:038:0001; :01:045:0001; :01:050:0001; :02:003:0121; :02:004:0002; :02:008:0001; :02:012:0001; :02:024:0001; :02:033:0001; :02:036:0001; :02:041:0001; :02:051:0002; :02:059:0001; :02:062:0003; :02:065:0001; :02:067:0044; :02:071:0014; :02:077:0001; :02:081:0001; :02:084:0001; :02:086:0004; :02:089:0001; :02:092:0002; :02:095:0001; :02:100:0001; :02:103:0001; :02:108:0001; :02:112:0004; :02:116:0001; :02:013:0001; :02:003:0126; :04:028:0001; :02:105:0023; :01:056:0001; :01:003:0003; :04:002:0017.

Зазначена ухвала суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури. Посилаючись на порушення норм процесуального права, прокурор просить апеляційний суд скасувати оскаржену ухвалу та відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає про те, що судом першої інстанції проігнорована обставина перебування земельних ділянок, на які претендує позивач, у постійному користуванні ДП «НВДА «Наукова» Національної академії аграрних наук України», яке у добровільному порядку не відмовилось від права користування. Також судом першої інстанції не залучено до участі у справі Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як розпорядника земельних ділянок державної форми власності, та Фонд державного майна України, як уповноважений орган з управління корпоративними правами держави. Крім того, судом порушено правила юрисдикції, передбачені статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на перебування у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області з 07.04.2004 справи №Б29/59/04 про банкрутство ДП «НВДА «Наукова» Національної академії аграрних наук України». Прокурор вважає, що суд допустив втручання у право власності держави та законного землекористувача на значні площі особливо цінних земель в період дії воєнного стану та за відсутності законних на те підстав, а саме: відповідного рішення уповноваженого органу, добровільної відмови державного підприємства від постійного користування землею та відсутності згоди Президії Національної академії аграрних наук України.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу прокурора без руху із наданням строку на усунення її недоліків, в іншому випадку відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін. Позивач вказує на помилковість доводів прокурора, оскільки при розгляді заяви про забезпечення позову адміністративний суд не повинен вирішувати спір по суті, встановлювати факт обґрунтованості чи безпідставності позовних вимог, а лише досліджує обставини, які підтверджують або спростовують наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, передбачені в ч. 2 ст. 150 КАС України. Також прокурор, стверджуючи про порушення права держави на розпорядження землями державної власності, не надає жодного доказу перебування спірних земель у державній власності. На думку позивача, для вирішення питання про забезпечення позову суд не бере до уваги ту обставину, чи є особи, яких можуть стосуватися заходи, стороною у справі. Оскільки позов спрямований виключно до Миколаївської сільської ради, відсутність серед складу учасників справи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області жодним чином не забороняло суду розглянути та задовольнити клопотання про забезпечення позову. З цих же підстав слід відхилити і доводи апеляційної скарги про необхідність розгляду спору ПОГ «Врожай Перемоги» в межах справи №Б29/59/04 про банкрутство ДП «НВДА «Наукова» національної академії аграрних наук України», яке не є відповідачем по справі №160/20101/23. Позивач вважає, що прокурор пропустив строк звернення до суду з апеляційною скаргою, тому підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

До Третього апеляційного адміністративного суду також надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу від Фонду державного майна України, заява якого про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залишена без задоволення ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 р. Зважаючи на те, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена можливість особи, у якій відсутній процесуальний статус у справі, подавати на стадії апеляційного провадження письмовий відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів не має процесуального права врахувати наведені в ньому доводи в межах перегляду в апеляційному порядку оскарженої ухвали про забезпечення позову.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач може реалізувати власне право на отримання у постійне користування без зміни меж та цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області лише шляхом отримання відповідного рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. До моменту отримання погоджувального рішення або до вирішення питання правомірності прийняття рішення від 16.06.2023 №458-26/VIII визначені земельні ділянки можуть бути передані у постійне користування іншим особам, які звернулись з відповідними заявами. У випадку передачі земельних ділянок третім особам та ухвалення рішення у цій справі на користь позивача, вилучення земельних ділянок з користування третіх осіб буде можливим лише на підставі судового рішення. Таким чином, для забезпечення виконання рішення у цій справі необхідно буде докласти додаткових зусиль.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанова Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №420/2157/20).

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування. При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, перш - за все, необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Разом з цим, необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. У зв`язку з цим суд у кожному випадку повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співрозмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду 30.10.2019 у справі № 640/6225/19)

Як вбачається зі змісту позовної заяви, заяви про забезпечення позову та листа Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук від 29.08.2023 (яким позивач обґрунтував свою заяву про забезпечення позову), земельні ділянки на які претендує позивач, перебувають у постійному користуванні іншого землекористувача - Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук.

Таким чином, суд першої інстанції застосував заборону на розпорядження земельними ділянками, які перебувають у користуванні особи, яка не була залучена до участі в розгляді справи. Суд зборонив невизначеному колу органів державної влади України вчиняти будь-які дії щодо розпорядження земельними ділянками, не з`ясувавши суб`єкта права власності територіальна громада чи держава, який конкретний орган державної влади чи орган місцевого самоврядування є розпорядником кожної із 127 земельних ділянок.

Також, за приписами статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Пунктами 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

У зв`язку із невизначеністю конкретних «органів державної влади України», на яких розповсюджує дію встановлені судом заходи забезпечення позову, оскаржена ухвала суду не відповідає наведеним вище вимогам, що унеможливлює її примусове виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що наведені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування. Крім того, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, як це передбачено частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, що призвело до постановлення ухвали з порушенням норм процесуального права.

Щодо доводів позивача про відсутність процесуальних підстав для відкриття апеляційного провадження.

Згідно статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до статті 54 цього ж Кодексу органи та особи, визначені у статті 53 цього Кодексу, які не брали участі у справі, з метою вирішення питання про наявність підстав для подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами, вступу в розгляд справи за позовом (заявою) іншої особи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи в адміністративному суді та робити їх копії. Прокурор користується таким самим правом з метою вирішення питання про вступ у справу за позовом (заявою) іншої особи.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників обласних прокуратур, керівнику, заступникам керівника, керівникам підрозділів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Таким чином, прокурор має процесуальне право вступити у справу, у тому числі, шляхом подачі апеляційної скарги на судове рішення.

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури скористався таким процесуальним правом, оскарживши ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову. В апеляційній скарзі він обґрунтував необхідність захисту інтересів держави, зазначивши про незаконне втручання судом першої інстанції у процес реалізації державою права власності на земельні ділянки, розпорядником якого є уповноважений орган Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, постійним користувачем - Державне підприємство «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук, управління яким здійснює Фонд державного майна України.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційних скаргах підстави є достатніми для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Розподіл судових витрат, як на тому наполягає прокурор, не здійснюється, зважаючи на визначені частиною 2 статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України обмеження у стягненні судових витрат на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 р. в адміністративній справі №160/20101/23 скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви Підприємства об`єднання громадян "Врожай Перемоги" Громадської організації "Інвалідів "Карітас" про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 січня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий