Справа № 826/20288/16
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

адміністративні провадження №К/990/3501/22, № К/990/3644/22
Відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку; окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
Суть спору та ухвалені рішення
У цій справі ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021, відмовлено у задоволенні заяви третьої особи про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2017 та залишено відповідну постанову в силі.
Постановою Верховного Суду від 31 січня 2024 року касаційні скарги Національного банку України та Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2021 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 - без змін.
Суд не погодився з тим, що нововиявленою обставиною є факт самостійного (добровільного) визнання фізичною особою статусу бенефіціарного власника юридичної особи за законодавством України через володіння такою фізичною особою часткою в компанії, яка вже є безпосереднім акціонером зазначеної юридичної особи за законодавством України.
Суд застосував помилковий підхід до тлумачення та застосування ч. 2 ст. 361 КАС України, згідно з якою наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, є безумовною підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Стосовно помилкового підходу до тлумачення та застосування ч. 2 ст. 361 КАС України
Відповідно до ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Схожий механізм встановлений у ст. 90 Закону України «Про адміністративну процедуру», яка передбачає, що особа має право подати заяву про перегляд адміністративного акта за нововиявленими обставинами, якщо, зокрема, стали відомі істотні для справи обставини, що не були встановлені адміністративним органом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Практика Верховного Суду стосовно зазначеної підстави перегляду судового рішення була сформована, серед іншого, у постанові від 15 серпня 2019 року у справі № 815/894/13-а та від 21 жовтня 2019 року у справі № 1316/954/2012, в яких такою підставою Суд визнав наявність витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та лист Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України відповідно.
1. існували на час розгляду справи;
2. об?єктивно не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи та подані ним до суду, в тому числі, шляхом ініціювання питання їх витребування судом;
3. характеризуються істотністю для розгляду справи (врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, якщо вони встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, та, відповідно, такі обставини не можуть бути підставою для нового перегляду судового рішення, яке набрало законної сили; певні процесуальні недоліки розгляду справи судами, зокрема неповне встановлення фактичних обставин справи, не можуть, за загальним правилом, вважатися нововиявленими обставинами.
Крім того, у постанові від 20 лютого 2020 року у справі № 815/6834/15 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої, якщо рішення у справі впливає на захист важливого суспільного інтересу, зокрема, відновлення законності при вирішенні соціально значущого питання щодо планування, забудови та розвитку території на місцевому рівні, то перегляд рішення у такій справі, яке набуло законної сили, без наявності достатніх підстав, зокрема, у силу помилкового віднесення обставин до нововиявлених, суперечить принципу правової визначеності. Суд також зазначив, що інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.
Загальноприйнято вважати, що нововиявлені обставини («newly discovered evidence» або «newly discovered circumstances») - це докази, які існували на момент початкового судового розгляду, але були виявлені після завершення судового розгляду та можуть бути використані як підстава для нового судового розгляду.
Важливим також є врахування практики Європейського суду з прав людини.
Вважаю, що всім виробленим судовою практикою Верховного Суду та практикою ЄСПЛ критеріям віднесення до нововиявлених обставин у цій справі відповідає факт самостійного (добровільного) визнання фізичною особою статусу бенефіціарного власника юридичної особи за законодавством України через володіння такою фізичною особою часткою в компанії, яка вже є безпосереднім акціонером зазначеної юридичної особи за законодавством України.
Суддя Я.О. Берназюк