Справа № 357/14262/23
Суддя: Бебешко М. М.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Мартиненко Є. Є.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в приміщенні суду в м. Біла Церква за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора лейтенанта 1 батальйону 2 роти ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Запорожець Євгенія Віталійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2023 року адвокат Ясько І.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 03.11.2023 інспектором лейтенантом поліції Запорожець Є. В. було складено постанову серія ЕАТ № 8069805 про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим, відносно ОСОБА_1 та накладено штраф у розмірі 340,00 гривень. З даної Постанови вбачається, що 03.11.2023 року о 12:05 годині водій рухаючись на автодорогою М05 Київ-Одеса 35 км зі швидкістю 86 км/год в зоні дії знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості 50 км/год., перевищив максимальне на 36 км/год, чим порушив п. 12.9.б ПДР. Позивач вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнята без урахування всіх обставин справи. з порушенням вимог чинного законодавства.

Під час винесення вищевказаної постанови, поліцейським було допущено порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, поліцейським не було надано для ознайомлення та дослідження будь-яких доказів вини ОСОБА_1 . Крім того, поліцейський не відібрав пояснення у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не надав водію можливість реалізувати своє право на отримання правової допомоги, не встановлював свідків правопорушення і не відібрав у них покази, та не встановлював обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Таким чином відповідачами не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування, а сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення правопорушення.

20 листопада 2023 ухвалою судді було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачам подати до суду матеріали адміністративної справи на підставі яких винесено постанову серії ЕАТ № 8069805 від 03.11.2023.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суд Київської області від 27 листопада 2023 року в відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Департаменту патрульної поліції Коляди В.Г. про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

28 листопада 2023 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Коляди В.Г. з проханням відмовити в задоволенні позову, оскільки оскаржувана постанова винесена з додержанням всіх вимог законодавства. Вказав, що під час інструктажу 03.11.2023 року Відповідач 1 перебуваючи у складі екіпажу «Комета Д-0109» спільно із ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , від безпосереднього керівника отримали наказ на контроль швидкісного режиму за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000737 ) на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса 35 км в бік м. Києва було виявлено порушення Правил дорожнього руху. О 12 год 05 хв. водій транспортного засобу «Honda Civic» з номерним знаком НОМЕР_1 , керуючи авто по автодорозі М05 Київ-Одеса 35 км рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50» ПДР України зі швидкістю руху 86 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 36 км/год., чим порушив п. 12.9 б) ПДР України.

Після чого вище вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Відповідач 1 підійшов до водія, ким виявилася ОСОБА_1 належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України та після чого Відповідач 1 почав розгляд справи, зачитав права особи передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України, після чого Відповідач 1 запитав чи бажає Позивач скористатись оголошеними правами, та чи бажає Позивач ознайомитись із доказами по справі на що отримав відповідь, що Позивач скористатись вище вказаними правами не бажає, та повідомила що визнає правопорушення та сплатить штраф, після чого Відповідачем 1 було оголошено рішення та повідомлено, що відносно позивача буде складено постанову, це зафіксовано на нагрудну бодікамеру Моторола серійний номер 477881 (матеріали відео фіксації додаються до відзиву) яка використовувалась Відповідачем 1 у відповідності до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказав, що Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +2 км/год. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Також зазначив, що позивач обґрунтував свою позовну заяву, поряд з тим до позову не додано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а отже такий позов сформований виключно на припущеннях, які не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки ч. 2 ст. 77 КАС не виключає обов`язок позивача доводити ті обставини на які він посилається у своєму позові.

Зокрема, такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі 520/2261/19.

Враховуючи, що учасники справи будучи належним чином повідомленні про розгляд справи, ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, відповідач подав відзив на позовну заяву, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що лейтенантом поліції інспектором ДПП 1 батальйону 2 роти ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі Київської області Запорожець Євгенієм Віталійовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8069805 відносно ОСОБА_1 .

З вказаної постанови вбачається, що 03.11.2023 о 12 год. 05 хв. водій керуючи транспортним засобом рухався на АД Київ-Одеса 35 км. зі швидкістю 86 км/год. В зоні дії знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості 50 км/год., перевищив максимальне на 36 км/год., чим порушив п. 12.9. б ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, передбачену знаками 3.29, 3.31, 30.3., відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в строк, встановлений ч.2 ст. 300-1 КУпАП, в порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби стягують з правопорушника штраф у подвійному розмірі 680 грн. До постанови додаються: відео з нагрудної боді камери 477881, 477930.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Прилад, що використовувався працівниками Департаменту патрульної поліції має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/27786, видане ДП «Укрметртестстандарт», чинне до 13 червня 2024 року. Засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год. В діапазоні від 2 км/год до 200 км/ год.; 1 % в діапазоні від 201 до 320 км/год. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000737 є придатним до застосування, в тому числі в момент виникнення спірних правовідносин.

З доданого до відзиву відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 рухалась по автодорозі та була зупинена працівниками поліції. Поліцейський пояснивши причину зупинки встановив особу водія та роз`яснив права та обов`язки, запропонував надати пояснення, ознайомитись з доказами правопорушення, водій вказала, що права та обов`язки їй зрозумілі, ознайомлюватись з доказами правопорушення та надавати пояснень не бажає.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктами 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами пункту 12.9.б Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

За приписами статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення дотримання правил дорожнього руху, виявлення або фіксування правопорушення може застосовувати технічні прилади.

Матеріали справи свідчать, що факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС008354.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01-/27786, виданого ДП «Укрметртест стандарт», чинного до 13 червня 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTІ 20/20 №ТС000737, відповідає вимогам технічної документації.

Відповідно до ч 1. ст. 122КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 12.9. б Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Положеннями частини 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом частини другої статті 40 «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruСam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 7 статті 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

В обґрунтування незаконності постанови позивач вказувала, що їй не було роз`яснено права, не надано можливості подавати пояснення та ознайомитись з доказами правопорушення, однак вказане спростовується відеозаписом з боді камери поліцейського, де містяться докази, що інспектор роз`яснив права позивача, запропонував надати пояснення та ознайомитись з доказами правопорушення, однак ОСОБА_1 відмовилась надавати пояснення та доповнення, а також знайомитись з доказами. Крім того в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності міститься підпис позивачки в п 8 Постанови «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП роз`яснено.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Згідно позиції Великої Палати Верховного суду в справі 520/2261/19 постанова від 20.06.2020 згідно визначений ч. 2 ст. ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, інспектори патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції, а не лейтенант поліції інспектор ППП а м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Запорожець Є. В., визначений у позовній заяві, що є також підставною для відмови в задоволенні позову до інспектора поліції Запорожець Є.В.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 724/716/16, від 17 червня 2020 року у справі № 127/6881/17 та від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем підтверджено належними та допустимими доказами порушення позивачем пункту 12.9.Б Правил дорожнього руху - перевищення максимальної швидкості, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03.11.2023 серії ЕАТ № 8069805 та відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора лейтенанта 1 батальйону 2 роти ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Запорожець Євгенія Віталійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048. Код .

Відповідач: Інспектор лейтенант 1 бат. 2 роти ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Запорожець Євгеній Віталійович. Місцезнаходження: вул. Сухоярська, 18-А, м. Біла Церква, Київська область.

СуддяМ. М. Бебешко