Справа № 320/29311/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року № 320/29311/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (далі також ТОВ «Аскоп-Україна», позивач) із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також ГУ ДПС у м. Києві, відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у м. Києві від 27 липня 2023 року № 0-2615;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві від 27 липня 2023 року № 0-2615 про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Свої вимоги позивач мотивує відсутністю у нього податкового бору, а тому вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує на правомірності оскаржуваних рішень, оскільки наявні у нього відомості свідчать про несплату позивачем його податкового боргу, що і стало підставою прийняття оскаржуваних рішень.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 15 січня 2024 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2023 року ТОВ «Аскоп-Україна» отримало від ГУ ДПС у місті Києві:

- податкову вимогу від 27 липня 2023 року № 0-2615 про сплату суми податкового боргу в розмірі 7 432 980, 08 грн, в пункті 1 якої податковий орган вказав, що такий борг виник починаючи з 06 березня 2021 року;

- рішення № 0-2615 від 27 липня 2023 року про опис майна у податкову заставу;

- детальний розрахунок суми податкового боргу до податкової вимоги від 27 липня 2023 року №0-2615, в якому податковий орган зазначив, що сума податкового боргу в розмірі 7 432 980, 08 грн складається з: суми податку на прибуток в розмірі 84 587, 90 грн та суми штрафу в розмірі 340, 00 грн.; суми податку на додану вартість в розмірі 7 342 632, 61 грн та суми пені в розмірі 5 419, 57 грн;

- лист про надання інформації № 60763/6/26-15-13-03-12 від 27 липня 2023 року, в якому ГУ ДПС у місті Києві повідомило, що відповідно до інтегрованих карток платника податків сума податкового боргу ТОВ «Аскоп-Україна» становить 7 432 980, 08 грн. Тобто, за інформацією податкового органу зазначена сума податкового боргу виникла, виходячи із даних інтегрованих карток платника податків (далі також ІКПП).

Не погоджуючись із вищевказаними податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2015 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 469 002, 00 грн, заявленої позивачем в декларації з ПДВ за грудень 2014 року, а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 234 501, 00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року у справі № 826/8552/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року.

Між тим, податковий орган 25 серпня 2016 року зменшив в ІКПП суму переплати з ПДВ на суми в розмірі 469 002, 00 грн та в розмірі 234 501, 00 грн, визначені скасованим судом податковим повідомленням-рішенням. Відновлення в ІКПП суми переплати з ПДВ на суми 469 002, 00 грн та 234 501, 00 грн податковим органом здійснено не було.

13 травня 2014 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 22 198, 00 грн, заявленої позивачем в декларації з ПДВ за січень 2014 року, а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 11 099, 00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2014 року у справі № 826/6965/14 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 13 травня 2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму в розмірі 21 789, 00 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10 894, 50 грн. Дана постанова в зазначеній частині була залишена без змін постановою Верховного Суду від 18 травня 2018 року.

Податковий орган 30 січня 2019 року, тобто після скасування судом такого податкового повідомлення-рішення і набрання судовим рішенням законної сили, зменшив в ІКПП суму переплати з ПДВ на суми розмірі 22 198, 00 грн та 11 099, 00 грн, визначені таким податковим повідомленням-рішенням. Відновлення в ІКПП суми переплати з ПДВ на суми 21 789, 00 грн та 10 894, 50 грн, в частині яких судом було скасовано податкове повідомлення-рішення № від 13 травня 2014 року, податковим органом здійснено не було.

12 серпня 2011 року Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі м. Києва було прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 83 819, 00 грн, а також нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 20 955, 00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2011 року у справі № 2а-12094/11/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2012 року.

Податковий орган 13 серпня 2012 року, тобто після скасування судом такого податкового повідомлення-рішення і набрання судовим рішенням законної сили, зменшив в ІКПП суму переплати з ПДВ на суми в розмірі 83 819, 00 грн та в розмірі 20 955, 00 грн, визначені скасованим судом податковим повідомленням-рішенням. Відновлення в ІКПП суми переплати з ПДВ на суми 83 819, 00 грн та в розмірі 20 955, 00 грн податковим органом здійснено не було.

Таким чином, виходячи з того, що податкові повідомлення-рішення були скасовані судом, сума переплати позивача з податку на додану вартість була безпідставно зменшена податковим органом в ІКПП на всі вищевказані суми (469 002, 00 грн; 234 501, 00 грн; 21 789, 00 грн; 10 894, 50 грн; 83 819, 00 грн та 20 955, 00 грн), зазначені в таких скасованих судом податкових повідомленнях-рішеннях, що в свою чергу призвело до безпідставного зменшення позитивного сальдо розрахунків платника з бюджетом на такі суми.

В листопаді 2014 року ТОВ «Аскоп-Україна» шляхом подачі уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ за грудень 2011 року, січень 2012 року, березень 2012 року, жовтень 2012 року, березень 2013 року та червень 2013 року заявило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в наступних розмірах:

- в уточнюючому розрахунку до декларації за грудень 2011 року - 249 653, 00 грн;

- в уточнюючому розрахунку до декларації за січень 2012 року - 1 967 663, 00 грн;

- в уточнюючому розрахунку до декларації за березень 2012 року - 283 859, 00 грн;

- в уточнюючому розрахунку до декларації за жовтень 2012 року - 2 028 071, 00 грн;

- в уточнюючому розрахунку до декларації за березень 2013 року - 394 718, 00 грн;

- в уточнюючому розрахунку до декларації за червень 2013 року - 1 587 407, 00 грн.

Згідно висновків Акту № 8998/26-53-15-02/30579869 від 29 грудня 2014 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аскоп-Україна» правомірності бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2011 року, січень, березень, жовтень 2012 року, березень, червень 2013 року, вересень 2014 року, ТОВ «Аскоп-Україна» було неправильно заявлено значені суми до бюджетного відшкодування (не за ті періоди), в зв`язку з чим занижено бюджетне відшкодування в сумі 6 476 496, 00 грн.

На підставі такого акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 22 січня 2015 року про збільшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 6 476 496, 00 грн (за вказані вище періоди) та про врахування зазначеної суми у зменшення маткових зобов`язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів.

Таким чином, податковий орган визнав належність за товариством зазначеної суми, однак вказав на неможливість її бюджетного відшкодування за заявлені товариством періоди, у зв`язку із заявленням такої суми до бюджетного відшкодування не за ті періоди.

Зазначене податкове повідомлення-рішення від 22 січня 2015 року № не оскаржувалось позивачем.

Відповідно до підпункту 3 п.6 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23 вересня 2014 року, у рядку 26 декларації за лютий 2015 року (І квартал 2015 року) вказуються суми:

від`ємного значення, що підлягає зарахуванню до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу звітного (податкового) кредиту наступного податкового періоду;

задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року;

залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

Так, ТОВ «Аскоп-Україна» 20 березня 2015 року подало до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року, в рядку 26 («Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного звітного (податкового) періоду») якої відобразило дані суми ПДВ в розмірі 6 476 496, 00 грн разом з іншими сумами, зокрема сумою в розмірі 1 412 687, 00 грн.

Разом з такою декларацією товариство подало Додаток 2 «Розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 (Д2)», в графі 4 таблиці 1 якого вказало суми задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року, зокрема: 1 587 407, 00 грн; 394 718, 00 грн; 2 028 071, 00 грн; 1 412 687, 00 грн; 283 859, 00 грн; 1 967 663, 00 грн; 214 778, 00 грн, а всього на суму 7 889 183, 00 грн.

В той же час, відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 06 березня 2015 року за № 7796/7/99-99-19-03-02-17 «Про податок на додану вартість», зокрема інформації, наведеної в п. 3 «Особливості заповнення таблиці 1 додатка 2 (Д 2) до податкової декларації з податку на додану вартість», залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та перенесені до граф 4 та 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року, знімаються з обліку в ІКПП та надалі обліковуються в розділі IV декларації та в таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації в наступних звітних періодах до повного їх погашення.

Таким чином, на задекларовані в графі 4 та 5 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до декларації за лютий 2015 року суми ПДВ мала бути зменшена переплата з ПДВ в ІКПП.

В зв`язку з цим, 20 березня 2015 року в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» в розрізі взаєморозрахунків по податку на додану вартість було зменшено переплату по ПДВ (зняття з обліку в ІКПП) на підставі Додатку 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року на загальну суму 7 889 183, 00 грн.

Це було перше зменшення в ІКПП товариства переплати з ПДВ в загальному розмірі 7 889 183, 00 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ані таким листом, ані будь-якою нормою законодавства не було визначено, що таке зменшення переплати повинно відбуватись кожного разу внаслідок подання платником податків декларацій за наступні звітні періоди чи уточнюючих розрахунків (до вже поданих декларацій), в таблиці 1 додатка 2 до яких такі суми повинні обліковуватися до повного їх погашення. Таке зменшення повинно бути лише одноразовим.

21 травня 2015 року ТОВ «Аскоп-Україна» подало до податкового органу уточнюючий розрахунок до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року, в зв`язку із необхідністю уточнення рядків 23.2 та 30 декларації (щодо сум, заявлених до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за січень - лютий 2015 року) і, відповідно, додатків 2, 3, та 4 до декларації, що містили інформацію щодо уточнених показників рядків 23.2 та 30 декларації.

При цьому, графа 4 таблиці 1 додатку 2 була залишена без змін, оскільки уточнення показників рядків 23.2 та 30 декларації не стосувалось сум, зазначених у такій графі 4.

Необхідність подання разом з уточнюючим розрахунком відповідних додатків до декларації була передбачена пунктом 9 Розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23 вересня 2014 року, відповідно до якого, у разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Водночас, 21 травня 2015 року (тобто в день подачі уточнюючого розрахунку разом з додатком 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року) в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» в розрізі взаєморозрахунків по податку на додану вартість було повторно зменшено переплату по ПДВ на підставі Додатку 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року на загальну суму 7 889 183, 00 грн.

Тобто, на одні і ті ж самі суми ПДВ було двічі зменшено переплату з ПДВ в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» (зняття з обліку в ІКПП) на підставі одного і того ж Додатку 2 до однієї і тієї ж податкової декларації, не дивлячись на те, що товариство зобов`язане було подати такий Додаток 2 разом з уточнюючим розрахунком відповідно до вищевказаних вимог пункту 9 Розділу VI Порядку № 966, і повторне зменшення сум переплати з ПДВ в ІКПП (зняття з обліку з ІКПП) не було передбачене ні діючим законодавством, ні вищевказаним листом ДФС України.

Крім того, таке зменшення податковим органом переплати з ПДВ було здійснено не дивлячись на те, що податковий орган сам визнав належність за товариством таких сум ПДВ своїм податковим повідомленням-рішенням № від 22 січня 2015 року.

У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що право товариства на такі суми було підтверджено Окружним адміністративним судом міста Києва у рішенні від 27 грудня 2019 року по справі № 826/22870/15, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, яким суд стягнув на користь товариства заявлену останнім суму бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 5 706 742, 00 грн (що складалась із вищевказаних сум ПДВ в розмірах 1 587 407, 00 грн + 394 718, 00 грн + 2 028 071, 00 грн + 1 412 687, 00 грн + 283 859, 00 грн).

Зазначені обставини, на думку суду, підтверджують безпідставність зменшення податковим органом в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» сум переплати з ПДВ на суму в розмірі 7 889 183, 00 грн.

Таким чином, безпідставне зменшення в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» сум переплати з ПДВ на суми, зазначені в скасованих судом податкових повідомленнях-рішеннях, та повторно на суми, вказані в додатку 2 до декларації з ПДВ за лютий 2015 року, призвело до безпідставного зменшення позитивного сальдо розрахунків товариства з бюджетом на такі суми.

В подальшому, у зв`язку із відшкодуванням 05 березня 2021 року на рахунок позивача сум бюджетної заборгованості з ПДВ в розмірі 5 706 742, 00 грн на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року у справі №826/22870/15, позитивне сальдо розрахунків товариства з бюджетом було повністю прибрано і утворилось негативне сальдо на суму 2 313 845, 61 грн, а відтак, починаючи із 06 березня 2021 року, утворилась і сума визначеного відповідачем податкового боргу на таку ж суму 2 313 845, 61 грн.

Внаслідок додаткового отримання товариством 07 червня 2021 року суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 1 412 951, 00 грн на підставі іншого рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у справі №640/22357/19, така сума визначеного відповідачем податкового боргу була збільшена ним на таку отриману суму і склала 3 726 796, 61 грн, на яку податковим органом була складена податкова вимога від 16 липня 2021 року № 0-2653 про сплату суми податкового боргу з ПДВ в розмірі 3 726 796, 61 грн та суми пені в розмірі 1 101, 16 грн.

Суд звертає увагу на те, що всі вищевказані обставини були встановлені рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року у справі №640/22157/21 та від 27 червня 2022 року у справі № 640/29439/21, які набрали законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року у справі № 640/22157/21 було встановлено відсутність у ТОВ «Аскоп-Україна» податкового боргу в розмірі 3 726 796, 61 грн і, відповідно, податкова вимога від 16 липня 2021 року № 0-2653 про сплату суми податкового боргу з ПДВ в розмірі 3 726 796, 61 грн та суми пені в розмірі 1 101, 16 грн була визнана протиправною та скасована, а рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року у справі № 640/29439/21 була визнана протиправною бездіяльність ГУ ДПС у місті Києві з відновлення (збільшення) в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» по платежам з ПДВ суми переплати з ПДВ на суми в розмірах 1 587 407, 00 грн, 394 718, 00 грн, 2 028 071, 00 грн, 1 412 687, 00 грн, 283 859, 00 грн, 1 967 663, 00 грн і 214 778, 00 грн. та зобов`язано ГУ ДПС у місті Києві відновити (збільшити) в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» по платежам з ПДВ суму переплати з ПДВ на суми в розмірах 1 587 407, 00 грн, 394 718, 00 грн, 2 028 071, 00 грн, 1 412 687, 00 грн, 283 859, 00 грн, 1 967 663, 00 грн та 214 778, 00 грн (всього: 7 889 183, 00 грн).

Однак податковий орган не врахував та не виконав зазначені судові рішення, що призвело до подальшого рахування за товариством такої суми визначеного відповідачем податкового боргу в розмірі 3 726 796, 61 грн та до її зростання.

Зокрема, 21 червня 2023 року ТОВ «Аскоп-Україна» на виконання інших рішень Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2021 року у справі №640/19053/19 та від 12 серпня 2021 року у справі № 640/5300/21 отримало заборгованість бюджету із відшкодування ПДВ в розмірі 2 396 267, 00 грн та в розмірі 1 219 569, 00 грн відповідно (всього 3 615 836, 00 грн).

В зв`язку із таким отриманням товариством 21 червня 2023 року заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ в загальному розмірі 3 615 836, 00 грн (2 396 267, 00 грн + 1 219 569, 00 грн) попередня сума «податкового боргу» в розмірі 3 726 796, 61 грн (не дивлячись на встановлення судом у справі № 640/22157/21 відсутності у товариства такого податкового боргу) була збільшена податковим органом на таку додатково отриману суму і склала 7 342 632, 61 грн (3 726 796, 61 грн + 3 615 836, 00 грн), яку податковий орган вказав в Детальному розрахунку суми податкового боргу та включив до оскаржуваної податкової вимоги від 27 липня 2023 року № 0-2615.

Таким чином, визначений відповідачем податковий борг товариства виник внаслідок безпідставного зменшення в ІКПП суми переплати з ПДВ і, відповідно, зменшення позитивного сальдо розрахунків товариства з бюджетом та подальшого отримання товариством бюджетної заборгованості з ПДВ на підставі судових рішень про стягнення такої бюджетної заборгованості, що встановлено рішеннями суду у справах № 640/22157/21 та № 640/29439/21. При цьому, жодних податкових повідомлень рішень на зазначені суми податковим органом не виносилось.

Враховуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність у ТОВ «Аскоп-Україна» заборгованості перед бюджетом зі сплати ПДВ в розмірі 7 342 632, 61 грн.

Щодо питання податкового боргу позивача з податку на прибуток, суд звертаю увагу на теке.

У 2013 році ТОВ «Аскоп-Україна» сплатило до бюджету авансовий платіж з податку на прибуток підприємства в загальному розмірі 2 007 612, 00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких наявні у матеріалах справи.?

Згідно поданої ТОВ «Аскоп-Україна» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік податок на прибуток підприємства за 2013 рік склав 1 883 937, 00 грн.

В зв`язку з цим переплата ТОВ «Аскоп- Україна» податку на прибуток підприємства за 2013 рік склала 123 675, 00 грн (2 007 612, 00 грн - 1 883 937, 00 грн).

Згідно розрахунку авансового внеску з податку на прибуток на 2014 рік, наведеного в рядку 34 декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік (щодо розміру щомісячного авансового внеску в сумі 172 585, 00 грн, який підлягав сплаті в січні-лютому 2014 року) та в рядку 23 декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (щодо розміру щомісячного авансового внеску в сумі 156 995, 00 грн, який підлягав сплаті в березні-грудні 2014 року), розмір авансового внеску з податку на прибуток, який мав бути сплачений ТОВ «Аскоп-Україна» в 2014 році, склав 1 915 120, 00 грн. ((172 585, 00 грн х 2) + (156 995, 00 грн х 10)).

Враховуючи наявність переплати з податку на прибуток підприємства за 2013 рік в розмірі 123 675, 00 грн, ТОВ «Аскоп-Україна» в 2014 році сплатило до бюджету авансовий платіж з податку на прибуток в розмірі 1 791 427, 00 грн.

Згідно поданої ТОВ «Аскоп-Україна» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік податок на прибуток підприємства за 2014 рік склав 220 013, 00 грн (зокрема від діяльності, що підлягає патентуванню /код рядка декларації 12 ТП/).

В зв`язку з цим переплата ТОВ «Аскоп-Україна» податку на прибуток підприємства за 2014 рік склала 1 571 414, 00 грн (1 791 427, 00 грн - 220 013, 00 грн), не враховуючи переплату з такого податку за 2013 рік в розмірі 123 675,00 грн.

У 2015 році ТОВ «Аскоп-Україна» сплатило до бюджету авансовий платіж з податку на прибуток в розмірі 332 324, 00 грн.

Згідно поданої ТОВ «Аскоп-Україна» податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік податок на прибуток підприємства за 2015 рік склав 0, 00 грн.

В зв`язку з цим переплата ТОВ «Аскоп- Україна» податку на прибуток підприємства за 2015 рік склала 332 324, 00 грн.

Як наслідок, сума надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за 2013 - 2015 роки склала 2 027 413, 00 грн (123 675, 00 грн + 1 571 414, 00 грн + 332 324, 00 грн = 2 027 413, 00 грн).

Зазначені обставини були встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у справі № 826/8216/16, якою Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві було зобов`язано підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» суми надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 027 413, 00 грн.

На виконання даного рішення суду сума надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 027 413, 00 грн була повернута ТОВ «Аскоп-Україна» двома платежами:?

- 26 квітня 2019 року згідно платіжного доручення № 9739-07 від 26 квітня 2019 року було повернуто 1 942 825, 10 грн;

- 18 червня 2019 року згідно платіжного доручення № 13315-07 від 18 червня 2019 року було повернуто 84 588, 00 грн.

Зайво повернута з бюджету сума в розмірі 0, 10 грн. була перерахована товариством назад до бюджету 20 червня 2019 року згідно платіжного доручення № 133 від 20 червня 2019 року.

В подальшому, внаслідок перевірки інформації в ІКПП ТОВ «Аскоп-Україна» за платежами з податку на прибуток підприємств (код платежу 11021000) ТОВ «Аскоп-Україна» виявлено, що у нього наявний податковий борг / заборгованість з такого податку в сумі 84 587, 90 грн.

Виходячи із даних, наведених в ІКПП, зазначений податковий борг виник 07 лютого 2022 року внаслідок «Зараховано 07.02.2022. Повернення сум податків і зборів в розмірі 84 588,00 грн., помилково або надміру зарахованих до бюджету. Платіжне доручення № 13315-07 від 07.02.2022».

Однак, жодного повернення суми коштів в розмірі 84 588, 00 грн ані 07 лютого 2022 року, ані пізніше, на рахунки ТОВ «Аскоп-Україна» здійснено не було. Підтвердження зазначеного відсутнє у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, сума коштів в розмірі 84 588, 00 грн була перерахована ТОВ «Аскоп-Україна» ще 18 червня 2019 року згідно платіжного доручення за тим самим номером № 13315-07, але від 18 червня 2019 в зв`язку із виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у справі № 826/8216/16, а не 07 лютого 2022 року, як зазначив податковий орган в ІКП.

Водночас, у 2014 році податковим органом не було відображено (збільшено) в розрахунках з бюджетом по податку на прибуток приватних підприємств (код платежу 11021000) переплату з такого податку в розмірі 123 675, 00 грн, яка була задекларована товариством в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік.

Таке не відображення податковим органом в ІКПП зазначеної суми переплати в розмірі 123 675, 00 грн як надміру сплаченої суми та суми, яка повинна враховуватись в наступних звітних періодах, призвела, відповідно, до неврахування такої суми у розрахунках з бюджетом по податку на прибуток підприємств (код платежу 11021000) в наступних звітних періодах, а також до зменшення переплати (позитивного сальдо) з такого податку в розмірі 39 087, 10 грн (яка існувала на момент такого неврахування за попередні податкові періоди) і, як наслідок, до виникнення податкового боргу (негативного сальдо) в розмірі 84 587, 90 грн в зв`язку із виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року у справі № 826/8216/16.

Отже, такого податкового боргу товариства перед бюджетом не існує, оскільки він виник лише внаслідок неправильного відображення податковим органом інформації в ІКПП. Жодних податкових повідомлень-рішень на таку суму податковим органом не виносилось.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкова вимога надсилається платнику податків лише у разі коли у нього виник податковий борг.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 ПК України).

Момент узгодження грошового зобов`язання визначений статтею 56 ПК України.

Зокрема, у разі здійснення процедури адміністративного оскарження - пунктом 56.17 статті 56 ПК України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. Протягом строку від дня подання скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою (пункт 56.15 статті 56 ПК України).

У разі здійснення процедури судового оскарження - пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, для того щоб у платника податків виник податковий борг, на який йому може бути надіслана податкова вимога, в нього повинно виникнути грошове зобов`язання, яке має стати узгодженим.

ПК України не передбачає виникнення податкового боргу на підставі даних ІКПП і так само не передбачає виникнення податкового боргу без визначення грошового зобов`язання і набуття ним статусу узгодженого.

В зв`язку з цим оскаржувана позивачем податкова вимога не може вважатися такою, що прийнята у спосіб, визначений ПК України.

Враховуючи, що у ТОВ «Аскоп-Україна» відсутня заборгованість перед бюджетом зі сплати ПДВ в розмірі 7 342 632, 61 грн та зі сплати податку на прибуток в розмірі 84 587, 90 грн, а також враховуючи, що виникненню податкового боргу передує визначення грошового зобов`язання і набуття ним статусу узгодженого, судом встановлено, що податковий орган необґрунтовано та протиправно склав та надіслав товариству оскаржувану податкову вимогу.

Виходячи з того, що оскаржуване рішення податкового органу про опис майна товариства у податкову заставу прийнято на підставі відсутнього податкового боргу, таке рішення про опис майна також є необґрунтованим та протиправним.

Як наслідок, податкова вимога від 27 липня 2023 року № 0-2615 та рішення від 27 липня 2023 року № 0-2615 про опис майна у податкову заставу є такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню у судовому порядку, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України не було доведено правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення не відповідають наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 29 524, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (02098, місто Київ, вулиця Березняківська, будинок 29, поверх 1, літера Б; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 27 липня 2023 року № 0-2615.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27 липня 2023 року № 0-2615 про опис майна у податкову заставу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» понесені останнім судові витрати у розмірі 29 524, 00 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.