Справа № 160/3/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
01 лютого 2024 р.Справа №160/3/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/3/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій або бездіяльності, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
01.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії/бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 стосовно порушення встановлених порядків мобілізації майора запасу ОСОБА_1 з позбавленням офіцерського звання наказом Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №6/2 від 25.02.2022 року, присвоєнням йому звання солдат та призначення його на посаду рядового складу (шпк солдат), зміни військово-облікової спеціальності, встановлення заниженої ставки обчислення надбавки за вислугу років, а також недонарахування і недоплати сум грошового забезпечення, не вчинення дій з власної ініціативи щодо приведення у відповідність до вимог законодавства України справ і документів ОСОБА_1 ;
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №6/2 від 25.02.2022 року у частині мобілізації майора запасу ОСОБА_1 , присвоєння йому звання солдат, призначення на посаду рядового складу (шпк солдат), зміни військово-облікової спеціальності, встановлення заниженої ставки надбавки за вислугу років та інших виплат;
- визнати протиправними дії/бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо ігнорування письмових рапортів (звернень) ОСОБА_1 щодо: виправлення помилки у грошовому атестаті №197 від 13.07.2023 року, визначення посади для переміщення на підставі постанови військово-лікарської комісії, стосовно направлення на атестацію/переатестацію для поновлення у офіцерському званні; безпідставного зволікання з виконанням постанови військово-лікарської комісії про обмежену придатність, надання завідомо неправдивої інформації про відсутність вільних посад офіцерського складу, а також недонарахування і недоплати сум грошового забезпечення, не вчинення дій з власної ініціативи щодо приведення у відповідність до вимог законодавства України справ і документів ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , Військову частину НОМЕР_2 , Військову частину НОМЕР_3 провести розрахунки недоплаченої суми грошового забезпечення згідно відповідної посади на яку повинен був призначений ОСОБА_1 , що відповідає званню майор, фаху, досвіду, військово-обліковій спеціальності та надбавки за фактичну вислугу років, додаткових виплат під час воєнного стану, а також інших складових грошового забезпечення встановлених законодавством України за відповідні періоди служби в в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , Військову частину НОМЕР_2 , Військову частину НОМЕР_3 виплатити ОСОБА_1 нараховані суми недоплачених коштів грошового забезпечення з урахуванням пені на момент здійснення виплати;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 призначити ОСОБА_1 на посаду офіцерського складу відповідно до звання майор запасу та військово-облікової спеціальності 280100 згідно військовому квитку офіцера запасу серії НОМЕР_5 від 14 червня 2012 року, або спорідненою спеціальністю, з урахуванням постанови військово-лікарської комісії про обмежену придатність викладеної в довідці № 7914 від 18.09.2023 року з видачею посвідчення офіцера.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 04.02.2024 року.
01.02.2024 року на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:
- зупинити дію наказу Командування Сухопутних військ Збройних сил України №9-РС дата не відома та всі інші накази, які стосуються переміщення (переведення тощо) громадянина України ОСОБА_1 з Військової частини НОМЕР_1 в інші військові частини до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили;
- заборонити Військовій частині НОМЕР_1 вчиняти дії щодо переміщення громадянина України ОСОБА_1 до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили;
- заборонити Командуванню Сухопутних військ Збройних сил України та всьому іншому командуванню якому підпорядковується Військова частина НОМЕР_1 вчиняти дії, що стосуються предмета спору в тому числі створювати інші накази на переміщення громадянина України ОСОБА_1 в інші військові частини до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що переміщення позивача з Військової частини НОМЕР_1 в іншу Військову частину номер та назва якої не відомі, унеможливить виконання позовних вимог у випадку їх задоволення судом. У випадку реалізації наказу №9-РС (або будь-яким іншим наказом) про його переміщення позивач втратить можливість поновити свої права і буде змушений витрачати значні зусилля та час на звернення з рапортами до нового командування та отримання підстав для нового звернення до суду. Вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову матиме наслідок неможливість поновлення прав позивача за рішенням суду. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити заявлені вимоги.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши зміст позовної заяви та матеріали позовної заяви, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 3 ч.1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) заява про забезпечення позову подається, зокрема, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до вимог частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.
Так, згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
В розумінні наведених норм закону, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
В той же час, відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 днів та у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України військовий стан продовжено, в тому числі, по теперішній час.
Відтак, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю.
Суд звертає увагу, що у своїй заяві позивач фактично просить суд заборонити Військовій частині НОМЕР_1 , Командуванню Сухопутних військ Збройних сил України та всьому іншому командуванню якому підпорядковується Військова частина НОМЕР_1 в умовах воєнного стану приймати накази щодо його переміщення, відкомандирування, переводу, оскільки вказані дії можуть здійснюватися лише на виконання відповідних наказів.
В зв`язку із вищенаведеним, суд не вбачає наявності обставин для застосування заходів забезпечення позову, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №160/3/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій або бездіяльності, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна