Справа № 741/2118/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 741/2118/23 Суддя (судді) першої інстанції: Крупина А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2023 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачука Сергія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

У С Т А Н О В И В :

До Носівського районного суду Чернігівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачука Сергія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 06 листопада 2023 року було визнано неповажними вказані представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Поповою С.Ю. у клопотанні про поновлення пропущеного строку причини пропуску строку звернення із позовною заявою до суду. При цьому адміністративний позов було залишено без руху. Одночасно, повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків, викладені в ухвалі, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2023 року відмовлено представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Поповій С.Ю. у поновленні строку звернення до адміністративного суду, адміністративний позов повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення норм процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в письмовому провадженні на 31.01.2024.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до норм ч. 2 ст. 312 КАС України.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, виходив з того, що не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом десятиденного строку, а наведені представником позивача доводи щодо пропуску строку, є необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, тож звернення представника позивача ОСОБА_1. із цим адміністративним позовом 24.10.2023 відбулось із пропуском установленого процесуальним законом десятиденного строку.

Натомість, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції з надмірним формалізмом поставився до питання дотримання строків на звернення до суду з даним позовом, які жодним чином не впливають на можливість розгляду судом даного спору по суті, до того ж, позивачем було наведено суду обставини, які вказують на наявність підстав для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом, зокрема, оскаржувана постанова була поганої якості, прийнята з посиланням на обставини, що невідомі позивачу; також, обставини потребували залучення представника (адвоката); повітряні тривоги тощо, тому викладені обставини є вагомими для поновлення строку на звернення до суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, положення КАС України встановлюють для позивача чіткі строки звернення до суду за захистом своїх прав, а в разі наявності поважних причин пропуску таких, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами та підтверджені належними доказами, процесуальне законодавство допускає можливість поновлення пропущених строків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом, яким встановлені спеціальні строки звернення до суду у даній справі є ст. 286 КАС України та КУпАП, які складають 10 днів.

Колегія суддів вважає, що при визначенні початку цього строку підлягає з`ясуванню момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

При цьому, саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до змісту статті 121 КАС, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

За даних обставин, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 вересня 2023 року серії ЕАТ № 7653523 убачається, що позивача ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 8 червня 2023 року. З позовом до суду позивач звернувся 24.10.2023. (а.с. 38)

Предметом спору в даній справі є постанова по справі про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2023 року серії ЕАТ № 7653523, винесену щодо ОСОБА_1 , а отже, десятиденний термін для оскарження постанови, отриманої позивачем того ж дня, починаючи з наступного дня, закінчився 12 вересня 2023 року включно.

Позивач зазначив про те, що йому було вручено нерозбірливу постанову, а сам позивач не знав про судове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, яким його було позбавлено права керування транспортними засобами, а також у зв`язку з тим, що позивач проживає на значній відстані від Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, він був вимушений шукати адвоката в межах Одеської області для отримання правничої допомоги. 17 жовтня 2023 року між позивачем та адвокатом Поповою С.Ю. було укладено договір про надання правничої допомоги за обставинами притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, адвокатом зроблені запити до УПП в Одеській області, до Ніжинського ВДВС в Чернігівській області про надання відповідних копій постанов. Позивач уважає вищенаведені причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, тому представник позивача просив суд поновити ОСОБА_1 строк для подання адміністративного позову на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Так, ухвалою від 06 листопада 2023 року було визнано неповажними вказані представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Поповою С.Ю. у клопотанні про поновлення пропущеного строку причини пропуску строку звернення із позовною заявою до суду, адміністративний позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Представником позивача на виконання ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2023 року, було надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом про оскарження оскаржуваної постанови, сформовану в підсистемі «Електронний суд» 11 листопада 2023 року. В обгрунтування причини поважності пропуску такого строку звернення до суду, указувала, що: по-перше: вручена ОСОБА_1 на місці після розгляду справи постанова від 02 вересня 2023 року є нечитабельною, адже у кожній із 9 граф унаслідок поганої якості друкування не відображені або затерті цілі речення або абзаци; по-друге: ОСОБА_1 , який проживає у в с. Коломійцівка Ніжинського району Чернігівської області здійснював заходи з отримання інформації, яка слугувала підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, однак, оскільки Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області та Управління патрульної поліції в Одеській області знаходяться на значній відстані від місця його проживання, а у телефонному режимі йому така інформація не була надана, він вимушений був підшукувати адвоката для надання правничої допомоги в межах Одеської області; по-третє: 22 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Поповою С.Ю. було укладено угоду про надання правничої допомоги в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області з метою отримання інформації щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 24 вересня 2023 року було надіслано запит до Головного управління патрульної поліції в Одеській області та 25 вересня 2023 року отримано відповідь, що протокол складали працівники УПП в Одеській області, до якого 26 вересня 2023 року було надіслано адвокатський запит, а 2 жовтня 2023 року отримано відповідь про суть, обставини вчинення правопорушення, а також долучено копію постанови належної якості. по-четверте: УПП в Одеській області 02 жовтня 2023 року відмовило надати засобами інтернет-зв`язку відеозаписи, а представником вживались заходи для отримання такого відеозапису безпосередньо в УПП, однак через оголошення повітряної тривоги доступ до будівлі був відсутнім; по-п`яте: підставами для прийняття постанови від 2 вересня 2023 року була справа про позбавлення права керування, зазначена у постанові (нерозбірливо), про яку ОСОБА_1 не був обізнаний, а витребування інформації щодо неї потребувало значного часу у зв`язку з її знаходженням в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області; по-шосте: указані вище обставини свідчать, що ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості оскаржити постанову від 02 вересня 2023 року протягом десяти днів з дня її вручення унаслідок непереборних обставин, які не залежали від його волі; має місце відмова УПП в Одеській області надати матеріали та необхідність особистого відвідування адреси розташування неодноразово тощо; по-сьоме: Одеська область піддається регулярним обстрілам, ракетним ударам, часто лунали вибухи, руйнувались та знищувались будівлі в межах міста Одеса. Протягом періоду з 24 вересня 2023 року по 24 жовтня 2023 року в Одеській області повітряна тривога оголошувалась 45 разів та сумарно тривала протягом 44 год 52 хв., що дорівнює робочому тижню, в період яких функціональні обов`язки здійснювати неможливо у зв`язку зі знаходженням в укриттях. У свою чергу, повітряні тривоги мали наслідком припинення роботи поштових відділень, органів та установ державної влади. Також повітряні тривоги 17 та 19 жовтня 2023 року унеможливлювали потрапляння до будівлі УПП в Одеській області для отримання відеозаписів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, згідно приписів частини 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Колегія суддів наголошує на тому, що з поданої до суду копії оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 вересня 2023 року серії ЕАТ № 7653523 слідує, що у графах 8 та 9 про роз`яснення вимог статтей 268 та 289 КУпАП та отримання копії постанови містяться підписи ОСОБА_1 , чого його представник адвокат Попова С.Ю. не оспорює. (а.с. 17)

Тобто, позивач був обізнаний про існування оскаржуваної постанови, що ним не заперечується.

При цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції, що ст. 286 КАС України, так і ст. 289 КУпАП, жодним чином не пов`язують строк оскарження постанови із залученням адвоката (укладенням угоди про надання правничої допомоги), а лише з днем її винесення та часом отримання постанови, у цій справі, що, у даному випадку, є 02 вересня 2023 року, до того ж, при винесенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 поліцейським було роз`яснено вимоги статтті 289 КУпАП щодо строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що що свідчить його власноручний підпис.

Водночас, у позовній заяві та клопотанні про поновлення строку на подання адміністративного позову представник позивача наводить обставини, які стосуються періоду з 22 вересня 2023 року (укладення позивачем угоди про надання правничої допомоги). Однак, представником позивача не наведено об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду, які б перешкоджали позивачеві в десятиденний строк, який закінчився 12 вересня 2023 року.

Щодо тверджень представника позивача про про поважність пропуску строку з підстав надання поліцейським ОСОБА_1. нечитабельної копії постанова від 02 вересня 2023 року, суд першої інстанції правильно зазначив, що оригінал або копія нечитабельнї постанови поліцейського до адміністративного позову не було додано, що унеможливлює перевірку указаної обставини.

Отже, жодних непереборних та об`єктивних обставин, що унеможливлювали залучення позивачем ОСОБА_1 адвоката в межах законодавчо визначеного строку оскарження постанови у позові не вказано та доказів існування таких обставин не надано.

У свою чергу, статтею 44 КАС України, передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Слід зазначити, що за належного добросовісного ставлення до своїх прав та виконання своїх обов`язків позивач не був позбавлений можливості подати адміністративний позов у межах строку, встановленого статтею 286 КАС України, проте таким правом не скористався.

Виходячи з обставин даної справи, як судом першої інстанції, так і колегією суддів під час апеляційного розгляду, не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку, а наведені представником позивача доводи щодо пропуску строку, є необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, тобто, є суб`єктивними та направленими на намагання поновити пропущений строк на звернення до суду з позовом.

Частиною 4 статті 169 КАС України, передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо зокрема: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені представником позивача адвокатом Поповою С.Ю. в порядку усунення недоліків поданого позову після залишення позову без руху, не є поважними, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дійшов цілком обґрунтованого та логічного висновку про те, що вважає, що адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві, на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Щодо посилань апелянта на те, що суд першої інстанції не надав оцінку всім доводам позивача про те, що строк на звернення до суду був пропущений з об`єктивних причин, колегія суддів зазначає, що доводам заявника було надано достатню оцінку, що, у сукупності, жодним чином не свідчить та не пояснює чому позивач, отримавши в день винесення оскаржуваної постанови її примірник, не вчиняв дій щодо її оскарження у 10 денний строк. У своїх поясненнях щодо строків звернення до суду позивачем не викладено вмотивованих посилань на обставини, які перешкоджали звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, не наведено достатніх доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку та не надано належних доказів на підтвердження таких доводів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені позивачем обставини, не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, які не можуть бути визнані поважними, адже пов`язані із суб`єктивними обставинами. Питання ж надмірного формалізму у даному випадку, не може бути констатовано, позаяк, пропуск строку на звернення до суду має бути належно обґрунтованим та має містити об`єктивно непереборні, такі, що не залежать від волевиявлення та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами та, головне, мають бути підтверджені належними доказами, проте, позивач лише наводить певні обставини, але не підтверджує належними доказами.

Колегія суддів вважає, що посилання на необхідність доступу до правосуддя, визначеного Конвенцією, у даному випадку, не є обґрунтованим, позаяк, відмова у поновленні строку на звернення до суду з позовом, не є втручанням у право на справедливий суд, є процесуальним рішенням суду, яке узгоджується із процесуальним законодавством - КАС України.

Також, у частині поданого представником апелянта до суду 30.01.2024, під № 3611 клопотання про долучення до матеріалів справи та врахування постанови Одеського апеляційного суду від 24.01.2024 у справі № 946/3954/23, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_1. задоволено, постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано, провадження по справі закрито, тобто, як вказує позивач, наразі скасовано постанова суду, за «невиконання» якої (позбавлення права керування транспортним засобом) було прийнято оскаржувану в даній справі постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає, що на апеляційному перегляді перебуває не рішення суду по суті спору, а ухвала про повернення позовної заяви, тому суті позовних вимог оцінка надаватись не може, не зважаючи на їх можливу обґрунтованість, при цьому, за приписами ч. ч. 1 та 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції. У даному випадку, при постановленні оскаржуваної ухвали, постанови Одеського апеляційного суду від 24.01.2024 не існувало, тому остання не могла бути врахована судом першої інстанції. До того ж, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом, в обґрунтування якого, особа не позбавлена права зазначити про вказані обставини чи для застосування інших процесуальних механізмів задля перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами чи звернення до органу, який прийняв рішення про скасування його з тих підстав, що скасовано рішення/постанову, на підставі якого було винесено оскаржувану в даній справі постанову від 02.09.2023 серії ЕАТ № 7653523..

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість її доводів та відсутність підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали. Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, у її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко