Справа № 280/3948/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3948/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» рішення Запорізької окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року

у адміністративній справі № 280/3948/23 за позовом Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізької окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року відмовлено у задоволені адміністративного позову Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» про визнання суд визнання протиправною та скасування податкової вимоги №0-0801 від 15.05.2023

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав неправильності та неповноти дослідження судом першої інстанції всіх обставин у справі, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, у зв`язку з чим просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що станом на 12 березня 2022 року (як і на сьогоднішній день) у ПВКФ «ВРЕМЯ» був відсутній будь-який податковий борг, оскільки: контролюючий орган не визначав підприємству податкових зобов`язань; підприємство не укладало з контролюючим органом договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань; не настав строк сплати самостійно визначених сум податкових зобов`язань, так як 07 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» №2118-ІХ від 03 березня 2022 року.

При цьому, позивач акцентує увагу на тому, що згідно даного Закону підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було доповнено підпунктом 69.9 такого змісту: для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, і таким чином, станом на 12 березня 2022 року, відповідно до п.п.69.9 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, строки сплати податкових зобов`язань для платників податків було зупинено. Вказує, що відповідно до п.69 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» №2118-ІХ від 03 березня 2022 року) було установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

На підставі положень п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого суду, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача та перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин і правильність застосування до них норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного.

Як встановлено за матеріалами справи, Приватна виробничо-комерційна фірма «ВРЕМЯ» є юридичною особою згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних

осіб -підприємців та перебуває на податковому обліку в Вознесенського управління у м.Запоріжжя Вознесеневська ДПІ Головного управління ДПС у Запорізькій області з 22.11.1992 як платник податків та з 23.02.1993 як платник єдиного внеску (а.с.7)

Відповідно до інтегрованої картки платника податків Приватна виробничо-комерційна фірма «ВРЕМЯ» (а.с.16-21), у позивача існує податковий борг: з податку на прибуток станом на 31.12.2022 року у розмірі 363084,00 грн., і з податку на додану вартість станом на 01.05.2023 у розмірі 82944 грн., що саме і стало підставою для винесення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкової вимоги форми «Ю» від 15.05.2023 № 0-0801, відповідно якої загальна сума податкового боргу платника податків Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» станом на 14.05.2023 становить 446028,00 грн. (а.с.6).

Позивачем по справі не спростовано, що податковий блог загальною сумою 446028,00 грн. станом на 14.05.2023 у нього виник внаслідок самостійно поданої до контролюючого органу: податкової декларації 12978648 від 28.02.2022 з податку на прибуток підприємства (термін сплати 11.03.2022), в якій визначено суму податкового зобов`язання для сплати в бюджет у розмірі 363084 грн.; та податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.04.2023 (термін сплати 01.05.2023), в якій визначено суму податкового зобов`язання для сплати в бюджет у розмірі 82944 грн.

Згідно детального розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги від 15.05.2023 № 0-0801 (а.с.6): - податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства становить усього 363084,00 грн (з них: податкове зобов`язання 363084,00 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 0 грн, пеня 0 грн); - податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить усього 82944,00 грн. (з них: податкове зобов`язання 82944,00 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 0 грн, пеня 0 грн.)

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції спираючись на положення ст.1, п. 46.1 ст.46, п.49.1 ст.49, п.54.1 ст.54, п.56.11 ст.56, п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, а також на положення пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України викладено в редакції Закону України №2118-IX від 03.03.2022, який набрав чинності 07.03.2022, та на приписи затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303 (що набрав чинності 06.09.2022) Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та Переліку документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента (далі - Порядок №225) суд першої інстанції обгрунтовано акцентував увагу у даному спірному випадку на те, що позивач до контролюючого органу не звертався із заявою про відсутність можливості своєчасно виконати податковий обов`язок зі сплати податку на прибуток, задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства, і стосовно нього рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку контролюючим органом не приймалося.

Відповідно до наведеного та керуючись приписами пп.14.1.153. пп.14.1.175. п.14.1, п.36.1 ст.36, ст.38, п.54.1 ст.54, п.56.11 ст.56, п.57.1 ст.57, п.59.1. п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України і затвердженого Порядку направления податковими органами податкових вимог платникам податків (із змінами та доповненнями, далі - Наказ №610) - суд дійшов обгрунтованого висновку, що контролюючим органом правомірно прийнято податкову вимогу №0-0801 від 15.05.2023, яка була сформована ГУ ДПС у Запорізькій області в автоматичному режимі на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем, і яка відповідає формі, що затверджена Наказом № 610, що стало підставою для відмови у задоволені вимог позивача у цій справі.

Судова колегія у повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції та на спростування доводів апеляційної скарги позивача наголошує, що починаючи з 27.05.2022 платники податків повинні повноцінно виконувати свої податкові обов`язки, зокрема, зі сплати податків та зборів, подання звітності, реєстрації ПН, АН, РК тощо (п.п. 69.9 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України), а у разі, якщо платник податків не має такої можливості і його неспроможність виконувати свої податкові обов`язки підтверджена на підставі Порядку № 225, платник податків може бути звільнений від передбаченої Податкового кодексу України відповідальності за умови виконання ним податкових обов`язків протягом 6 місяців після припинення або скасування воєнного стану або протягом 60 к.дн. з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей (п.п. 69.1 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ).

Посилання позивача на необхідність застосування до нього виключено положень п.69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» №2118-ІХ від 03 березня 2022 року, в частині зупинення до припинення або скасування воєнного стану на території України строку сплати самостійно визначених сум податкових зобов`язань за 2021 рік помилковим розумінням норм податкового законодавства.

Так, на підставі Закону від 03.03.2022 № 2118-IX (з 07.03.2022) для платників податків та контролюючих органів законодавець зупинив перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, пункт 102.9 статті 102 ПК України). Однак, в подальшому, внесено зміни до зазначених пунктів, зокрема, Законами № 2142-IX від 24.03.2022, № 2260-IX від 12.05.2022.

Станом на сьогодні відповідно до пункту 102.9 статті 102 ПК України зупинений перебіг строків, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлені винятки, на які зупинення перебігу строку не поширюється: строків реєстрації податкових накладних, подання звітності, сплати податків, строків проведення камеральних, фактичних, документальних позапланових перевірок, які можуть бути проведені, складення актів, подання і розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, направлення ППР, його оскарження, нарахування пені за результатами таких перевірок.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів визнає законними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги позивача, що є підставою для залишення без задоволення вимог апеляційної скарги позивача та без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» залишити без задоволення.

Рішення Запорізької окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов