Справа № 580/1045/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 лютого 2024 року Справа № 580/1045/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової перевірив матеріали адміністративної справи №580/1045/22

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (вул. М.Залізняка 10, м. Черкаси, 18036, )

про визнання протиправним та скасування індивідуального акта у частині, постановив ухвалу.

13.02.2023 вх. №5228/23 позивач ОСОБА_1 звернувся (11.02.2023 ідентифікатор 826) до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, просить: визнати протиправним та скасувати п.14 протокольного рішення відповідача від 20.01.2023 №2 у частині визнання посвідчення, виданого ОСОБА_1 від 14.12.2007 серії НОМЕР_2 , потерпілого від аварії на Чорнобильській АЕС категорії 4 як таке, що видане необгрунтовано і належить вилученню.

Позивач просив: витребувати матеріали справи щодо розгляду стосовно нього питання про анулювання посвідчення, проте обгрунтованого клопотання з доказами підтвердження про витребування у якого саме суб`єкта публічної адміністрації не визначає, тому суд за вказаних обставин дійшов висновку про відмову у витребуванні доказів (ЄДРСР 108965798).

Верховний Суд № 826/9751/14 ЄДРСР 100973142 звертає увагу на те, що саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя.

У п.14 індивідуального акта від 20.01.2023 зазначено: Управлінню соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації вилучити посвідчення та надати до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, проте позивач визначив учасником лише Департамент.

За правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 24.06.2008 у справі № 2/164-35/246 та від 30.03.2016 у справі № 814/3015/14, судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд під час визначення його прав і обов`язків.

В установлений судом строк позивач недоліки не усунув (ідентифікатор 390).

Суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції ( висновки Верховного Суду у справі №500/1912/22 від 29.09.2022).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. На цьому акцентувала увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 9901/278/21.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України передбачений обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Згідно з пунктом 1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений обов`язок суду повернути позовну заяву позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 2, 44, 45, 121, 160, 161, 169, 241-245, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення надоліків за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування індивідуального акта у частині.

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви додатково десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА