Справа № 300/427/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2024 р. справа № 300/427/24
ВСТАНОВИВ:
Савчук Роман Романович, який діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (відповідач) про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2024 за № 73696738.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. На думку представника позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2024 винесена відповідачем протиправно, оскільки вона прийнята на підставі виконавчого документа від 11.10.2022, строк пред`явлення якого до виконання сплинув. Зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутнє судове рішення про поновлення стягувачу стрку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України. Судовий розгляд справи призначено на 30.01.2024 о 13:30 год.
Учасники справи, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 30.01.2024 не прибули.
Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1
Долинським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повістку про виклик до суду отримано через підсистему «Електронний суд», що підтверджується наяною в матеріалах справи довідкою від 24.01.2024.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, з огляду на те, що відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції, суд відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд встановив таке.
На виконанні у Долинському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження № 67480278 щодо виконання виконавчого листа № 350/1333/20 від 22.10.2021, виданого Рожнятівським районним судом, про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні під`їзною дорогою довжиною 37 м 20 см та шириною 5 м 20 см по АДРЕСА_2 , яка проходить між господарством ОСОБА_3 та господарством ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та зобов`язання їх демонтувати самовільно встановлені ними металічні ворота на даному заїзді, демонтувати самовільно встановлену дровітню та очистити заїзд від пиломатеріалів та його відходів».
27.12.2023 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 67480278 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено про те, що постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про накладення штрафу вивести в окреме провадження (а.с.36).
03.01.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73696738 (а.с.29 на звороті) щодо стягнення виконавчого збору, яку надіслано ОСОБА_1 (боржнику), що підтверджується супровідним листом від 03.01.2024 № 401 (а.с.30). Відповідно до наявного у справі трекінгу поштове відправлення отримано позивачем 11.01.2024.
Представник позивача, вважаючи вищевказану постанову від 03.01.2024 протиправною, такою, що винесена поза межами строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статями 129 та 129-1 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Абзацом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Згідно з частинами 5,6 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У пункті 2 частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII зазначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частинами 1, 3 статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
За приписами ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому, початок примусового виконання рішень Закон України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин пов`язує саме з відкриттям виконавчого провадження.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Статтею 40 цього Закону передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.
Так, згідно з ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з пунктом 8 розділу III Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 13 розділу ІХ Інструкції при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11 частини першої статті 39 Закону, якщо штрафи, накладені на боржника, не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Якщо після завершення виконавчого провадження за рішенням немайнового характеру виконавчий збір, витрати виконавчого провадження не стягнуто, виконавець вживає заходів щодо їх подальшого виконання у порядку, визначеному пунктом 8 розділу ІІІ та пунктом 2 розділу VI цієї Інструкції.
Виходячи з вищенаведених норм законодавства, суд звертає увагу, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2023 ВП № 67480278 (а.с.36) винесена на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин, постанова про стягнення виконавчого збору Рожнятівського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області від 13.10.2022, у зв`язку з несплатою виконавчого збору, підлягає реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та належить до виконання. З огляду відомостей ЄДРВП (а.с.37) дата надходження виконавчого документа до відповідача - 02.01.2024. Отже, старший державний виконавець Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2024 за постановою про стягнення виконавчого збору діяв у відповідності до норм, визначених Інструкцією з організації примусового виконання рішень та Законом №1404-VIII .
Суд зазначає, що не стягнута сума виконавчого збору у випадку закінчення виконавчого провадження підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні, про що було зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2023, на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, постанови про накладення штрафу, при цьому стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця.
Щодо твердження представника позивача стосовно відкриття виконавчого провадження № 73696738 поза межами строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, визначеного ч.1, ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд зауважує про таке.
Згідно ч. 1, ч.2 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виходячи з аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» порядок відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих документів щодо стягнення виконавчого збору регулюється загальними нормами цього Закону щодо порядку примусового виконання рішення на підставі виконавчих документів.
У свою чергу, згідно з ч.4 ст.12 цього Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 40 Закону №1404-VIII, п.8 розділу III Інструкції, той факт, що тривалість основного виконавчого провадження перевищувала визначений у законі строк пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору до виконання, не свідчить про те, що вона не може бути пред`явлена до виконання через закінчення такого строку.
Відтак, на переконання суду, строк пред`явлення чинної постанови про стягнення виконавчого збору від 11.10.2022 до виконання необхідно обчислювати з моменту закінчення виконавчого провадження № 67480278.
Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2021 року у справі № 640/8132/20 визначено, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню шляхом виокремлення в самостійне виконавче провадження у разі закінчення того виконавчого провадження, у межах якого з боржника було стягнуто виконавчий збір.
При цьому, у разі, якщо виконавче провадження закінчено і винесена у ньому постанова щодо стягнення з боржника виконавчого збору є чинною (у порядку, визначеному законодавством, протиправною не визнана та не скасована) законодавством не передбачено іншої альтернативи поведінки виконавця, окрім як відкриття нового виконавчого провадження з виконання такої постанови.
Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржувана позивачем в цій справі постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, відтак підстави для її скасування відсутні.
З урахуванням наведеного, у задоволенні позову слід відмовити.
Судові витрати відповідно до приписів ст. 139 КАС України розподіду не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статтей 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя Гомельчук С.В.