Справа № 620/17292/23
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року Чернігів Справа № 620/17292/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому оскаржує відмову відповідача у проведенні нарахування та виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що страховий стаж становить більше 30 років, що є достатнім для отримання права на оспорювану допомогу.

Суд ухвалою від 04.12.2023 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому проваджені) та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що переліком №909 визначено вичерпний список посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років. Втім, зазначеним переліком посаду позивача не передбачено, з огляду на що відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 01.01.1992 по 16.06.2010 та з 09.08.2010 по 14.10.2012 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років. На думку відповідача, позивач не має необхідного спеціального страхового стажу (30 років) на посадах, передбачених Переліком №909.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 16.04.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та перерахувати її розмір.

28.09.2023 позивача звернувся зі зверненням до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив нарахувати та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на звернення відповідач листом від 25.10.2023 повідомив, що рішення про призначення пенсії відповідно до заяви від 14.07.2023 приймалось за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, спеціалістами іншої області. До страхового стажу для визначення права на встановлення грошової допомоги не зараховані періоди роботи з 01.01.1992 по 16.06.2010 та з 09.08.2010 по 14.10.2012 на посаді викладача та концертмейстера Менської дитячої музичної школи, оскільки згідно з Переліком №909, вказані посади не передбачені в позашкільних навчальних закладах, до яких відноситься музичні школи, починаючи з 1992 року.

Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Відповідно до п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» ст.55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком №909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е»-«ж» ст. 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Водночас, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30.01.2019 у справі №876/5312/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст.55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Отже, період роботи позивача, відноситься до спеціального трудового стажу, передбаченого ст.55 Закону №1788-ХІІ.

В той же час, питання наявності у позивача спеціального стажу не є спірним в контексті даної справи.

Чинним законодавством України встановлена можливість подання відповідної заяви про призначення (перерахунок) пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України та визначено екстериторіальний принцип обробки заяв.

Оскільки відповідальним за прийняття рішення про призначення пенсії, врахування стажу, тощо, є орган Пенсійного фонду, що розглядав заяву, належним способом захисту порушеного права є оскарження рішення саме такого органу Пенсійного фонду.

В той же час, як вбачається з листа відповідача від 25.10.2023, останній повідомив, що рішення про призначення пенсії відповідно до заяви від 14.07.2023 про призначення пенсії приймалось за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів, спеціалістами іншої області.

Тобто, відповідач не вирішував питання про врахування періоду роботи з 01.01.1992 по 16.06.2010 та з 09.08.2010 по 14.10.2012 до спеціального стажу, а виключно повідомив позивача про причини неврахування зазначеного стажу та наслідків, у вигляді відсутності права у позивача на отримання грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного стажу, відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи.

Враховуючи наведене, суд не вважає відмовою, в розумінні пенсійного законодавства, лист-відповідь від 25.10.2023, оскільки такий має роз`яснювальний та інформаційний характер.

Частиною першою статті 5 КАС України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 зробила висновок про те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Тобто, належність у спрощеному розумінні означає відповідність законодавству.

Обрання позивачем при зверненні до суду неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому, обрання позивачем неефективного способу захисту порушеного права також має призводити до відмови в задоволенні позову (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 у справі №398/1796/20).

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що позивачем обрано неефективний та неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки він повинен в першу чергу, вирішити питання про зарахування періоду роботи з 01.01.1992 по 16.06.2010 та з 09.08.2010 по 14.10.2012 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, шляхом оскарження відповідного рішення Пенсійного фонду, який розглядав його заяву про призначення пенсії та який відмовив у зарахуванні до стажу періоду роботи.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у позові належить відмовити.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повний текст рішення суду складено 01.02.2024.

Суддя Л.О. Житняк