Справа № 440/11144/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 440/11144/22

адміністративне провадження № К/990/1399/24

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі №440/11144/22 за позовом Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про визнання дії протиправними та скасування вимоги,

УСТАНОВИВ:

Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради звернулось до суду з позовом до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, в якому просило:

- скасувати вимогу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 28 листопада 2022 року №201607-14/3518-2022, складену на підставі акту ревізії від 01 листопада 2022 року №201607-22/9, щодо забезпечення відшкодування до загального фонду бюджету Полтавської міської територіальної громади коштів в сумі 16803821,78 грн та державного бюджету - 3364573,62 грн, відповідно до договору оренди від 29 квітня 2009 року, укладеного між Управлінням майном комунальної власності міста та ТОВ "Спортивний клуб "Спартак", відповідно до норм ст. 216-229 Господарського кодексу України та ст. 22, 610-625 Цивільного кодексу України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №440/11144/22 скасовано.

Прийнято нове судове рішення, яким позов Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 28 листопада 2022 року №201607-14/3518-2022, складену на підставі акту ревізії від 01 листопада 2022 року №201607-22/9.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 03 січня 2024 року касаційну скаргу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області повернуто скаржнику.

10 січня 2024 року касаційна скарга Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області повторно надійшла до Верховного Суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.

Так у касаційній скарзі скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування:

- частини першої, абзацу 2 частини третьої статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року №2269-ХІІ (в редакції від 12 березня 2009 року) (далі - Закон №2269), абзацу 2 пункту 6.2 Порядку передачі в оренду майна комунальної власності міста управлінням майном комунальної власності міста та повернення його Орендодавцю, затвердженого рішенням сімнадцятої сесії п`ятого скликання Полтавської міської ради від 09 серпня 2007 року (далі - Порядок передачі в оренду майна), в частині письмової форми заяви про укладання договору;

- частини першої статті 9 Закону №2269, пункту 6.2 Порядку передачі в оренду майна в частині строку дії договору оренди;

- частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини другої статті 7, частини третьої статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ (в редакції від 05 жовтня 2004 року), пункту 7 Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду комунального майна міста (далі Методика), що є додатком 2 до Порядку передачі в оренду майна в частині обов`язковості проведення оцінки майна та рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яка погоджується, затверджується або приймається органом місцевого самоврядування.У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Посилання скаржника на відсутність висновку щодо норм права (частини першої, абзац 2 частини третьої статті 9 Закону №2269-ХІІ, частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини другої статті 7, частини третьої статті 13 Закону №2658-ІІІ, пункту 7 Методики) є необгрунтованим, оскільки такі норми не застосовувались судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови. При цьому, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань щодо необхідності у наданні висновку щодо таких норм.

Слід зазначити, що скаржнику надавались ґрунтовні роз`яснення щодо заявленої ним підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 4 статті 328 Кас України. Однак такі зауваження не були враховані відповідачем при написанні цієї касаційної скарги.

Разом з тим, варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Необхідно враховувати, що вирішуючи спори, суди застосовують положення статті в залежності від обставин, установлених у кожній конкретній справі.

Разом з тим, оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування судами норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Водночас касаційна скарга не містить вмотивованих доводів щодо того, який вплив висновку Верховного Суду у цій справі буде мати для вирішення спору по суті, які і не містить аргументів їх неправильного застосування та підстав для формування такого висновку (усунення колізії, визначення пріоритету між нормами, тлумачення норми, т.і.).

Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а скаржник обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі №440/11144/22 за позовом Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради до Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про визнання дії протиправними та скасування вимоги - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська