Справа № 280/9367/23
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Справа № 280/9367/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; )

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991р. колгосп ім. Шевченка, з 1996 КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області з 17.10.1984 по 09.02.1996, також період роботи з 20.04.2002 по 28.10.2003;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.10.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 р. колгосп ім. Шевченка, з 1996 КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області з 17.10.1984 по 09.02.1996, також період роботи з 20.04.2002 по 28.10.2003 у повному обсязі;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 10.10.2023 про призначення пенсії за віком та призначити пенсію за віком із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з1991р. колгосп ім. Шевченка, з 1996 КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області з 17.10.1984 по 09.02.1996, також період роботи з 20.04.2002 по 28.10.2003.

Ухвалою суду від 10.11.2023 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 5-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2023 відкрито провадження у справі №280/9367/23, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№49469 від 08.11.2023). Зокрема зазначено, що після досягнення шістдесятирічного віку позивач скориставшись своїм правом на пенсію за віком звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком до якої було додано відповідні документи. На підставі наданих документів та відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон України №1058-IV) рішенням відповідача від 17.10.2023 №36 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Зауважено, що дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі з 17.01.1984 по 09.02.1996 та часткового врахування періоду роботи з 20.04.2002 по 28.10.2003 суперечать фактичним обставинам, які мали місце в дійсності та не відповідають нормам чинного законодавства України. Вказано, що не зарахований відповідачем період роботи підтверджено записами у трудовій книжці колгоспника, а також архівними довідками Державного архіву Запорізької області. Разом з тим, зазначено, що на позивача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, шо зазначені у його трудовій книжці. Відсутність чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві чи колгоспі за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства чи колгоспу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на пенсійне забезпечення. Вважаючи дії та рішення відповідача протиправними та такими, що порушують право позивача на гарантоване чинним законодавством України пенсійне забезпечення, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№4457 від 29.01.2023), в якому зокрема зазначено, що 10.10.2023 позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV. Згідно з пунктом 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-IV, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (надалі - Порядок № 22-1) засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії, а саме Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, яким і було прийнято оскаржуване рішення від 17.10.2023 №36. Вказано, що відповідно до рішення відповідача позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Разом з тим зазначено, що за результатами розгляду наданих документів до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи у колгоспі з 17.01.1984 по 09.02.1996, оскільки відсутня інформація про прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі та його виконання. Також вказано, що період роботи позивача з 20.04.2002 по 28.10.2003 враховано частково по даним персоніфікованого обліку (ОК-5). Враховуючи, що страховий стаж позивача є меншим ніж передбачено частиною 1 статті 26 Закону України №1058-IV, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 21.05.1998 Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.16-17).

10.10.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком до якої було додано необхідний пакет документів (а.с.87).

Відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, а саме Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Рішенням відповідача від 17.10.2023 №36 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Разом з тим, позивачу роз`яснено, що до страхового стажу не враховано періоди роботи у колгоспі з 17.01.1984 по 09.02.1996, оскільки відсутня інформація про прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі та його виконання. Також вказано, що період роботи позивача з 20.04.2002 по 28.10.2003 враховано частково по даним персоніфікованого обліку (ОК-5) (а.с.84).

Означене рішення направлено на адресу позивача супровідним листом відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.10.2023 №0800-0210-8/73736 (а.с.23).

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991р. колгосп ім. Шевченка, з 1996 КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області з 17.10.1984 по 09.02.1996 і часткового врахування періоду роботи з 20.04.2002 по 28.10.2003 та вважаючи протиправним рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону України № 1058-IV).

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 26 Закону України №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Закон України № 1058-ІV набрав чинності 01.01.2004. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788-ХІІ).

Слід зазначити, що Закон України № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно з пунктом «а» статті 3 Закону України № 1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 56 Закону України № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Аналіз вказаної норми вказує, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі визначено певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 постановою Кабінету Міністрів України № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктами 1 та 3 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310 (далі Положення №310).

Відповідно до пунктів 1, 2 Положень №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Положень №310).

Згідно з пунктом 6 Положень №310, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Положень №310, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Отже, виходячи з наведеного можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).

Так, з наданої до матеріалів справи копії оскаржуваного рішенням відповідача від 17.10.2023 №36 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, окрім іншого вбачається, що до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи у колгоспі з 17.01.1984 по 09.02.1996, оскільки відсутня інформація про прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі та його виконання (а.с.84).

Водночас, з наданого до матеріалів справи розрахунку стажу позивача вбачається, що період роботи позивача в колгоспі з 01.01.1996 по 31.12.1997 врахований відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 (а.с.89).

Дослідивши надану до матеріалів справи трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 05.03.1986, яка видана на ім`я ОСОБА_1 судом, зокрема встановлено, що 17.01.1984 - позивача було прийнято в члени колгоспу «Зоря комунізму», 10.10.1997 - дозволений вихід з членів КСП ім. Шевченка за власним бажанням. У розділі відомості про роботу, зокрема зазначено, що 17.01.1984 - направлений до авто гаражу шофером 3 класу; 12.10.1988 - присвоєна кваліфікація водія 1 класу (а.с.96-100).

Водночас, з наданої до матеріалів справи копій трудової книжки серії НОМЕР_4 від 15.07.1981, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , окрім іншого вбачається, що 17.01.1984 - позивача було прийнято в члени колгоспу «Зоря комунізму» Василівського району Запорізької області УРСР та направлено в авто-гараж шофером (а.с.20).

Суд звертає увагу, що вказані за спірний період записи трудової книжки колгоспника внесені головою колгоспу, скріплені печатками, дефектів не мають та з них можливо встановити стаж роботи позивача. Відтак, записи про прийняття на роботу та звільнення з роботи у спірний період вчинені відповідно до вимог Положень №310.

Факт роботи позивача у період з 1984 року по 1997 рік у колгоспі «Зоря комунізму» с. Скельки Василівського району Запорізької області підтверджується також Архівною довідкою Державного архіву Запорізької області від 10.10.2023 №05-07/З-1819 (а.с.27), у якій зокрема зазначено таке:

« - ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) прийнятий в члени колгоспу (протокол засідання правління від 28 січня 1984 р. №2, протокол загальних зборів уповноважених членів колгоспу від 03 лютого 1984 р. №1);

- ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) значиться у списку колгоспників, яких премійовано по 1/3 місячної заробітної плати (протокол засідання правління від 05 травня 1986 р. №9);

- ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) значиться у списку водіїв, якому надано премію в сумі 15 крб. (протокол засідання правління від 24 квітня 1987 р. №10);

- ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) значиться у списку водіїв, якому надано премію в сумі 15 крб. (протокол засідання правління від 22 квітня 1988 р. №11);

- ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) значиться водієм (протокол засідання правління від 23 березня 1990 р. №6);

- ОСОБА_2 (так у документах російською мовою) присвоєно кваліфікацію водія першого класу (протокол засідання правління від 11 січня 1991 р. №1);

- ОСОБА_2 (так у документі російською мовою) значиться у списку автодружини (протокол засідання правління від 10 лютого 1995 р. №1);

- ОСОБА_1 , затверджено та зараховано в трудовий стаж невиробіток мінімуму вихододнів за 1996 р. з поважної причини (протокол засідання правління від 06 лютого 1997 р. №3);

- ОСОБА_1 , ОСОБА_1 (так у документі) рекомендовано зборам уповноважених до виключення з членів КСП за власним бажанням (протокол засідання правління від 26 вересня 1997 р. №11).

Підстава: Р-4508, оп. 1, спр. 274, арк. 9, спр. 275, арк. 9 спр. 288, арк. 56, спр. 300, арк. 46, спр. 314, арк. 62 зв., спр. 327, арк. 51, спр. 352, арк. 29 зв., спр. 363, арк. 4, 4 зв, спр.396, арк. 7 зв., спр. 414, арк. 17, 70 зв.71.

Повідомляємо, що в протоколах загальних зборів уповноважених членів КСП ім. Шевченка с. Скельки Василівського району Запорізької області за 1997 р., 1998 р. відомості про виключення з членів КСП ОСОБА_1 відсутні.

Інформуємо, що в протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Зоря комунізму» (з 1991 р. -колгосп ім. Шевченка, з 1996 р. - КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області за 1984 - 1997 рр. відомості про встановлений мінімум вихододнів відсутні.

Доводимо до Вашого відома, що документи з особового складу (зокрема книги обліку трудоднів колгоспників) колгоспу «Зоря комунізму» (з 1991 р. - колгосп ім. Шевченка, з 1996 р. - КСП ім. Шевченка ) с. Скельки Василівського району Запорізької області за 1984 - 1997 рр. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати довідку про відпрацьовані трудодні ОСОБА_1 немає можливості.»

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано Архівну довідку Державного архіву Запорізької області від 10.10.2023 №05-07/З-1819 згідно з якою рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу «Зоря комунізму» с. Скельки Василівського району Запорізької області від 09.12.1991 (протокол №3) колгосп «Зоря комунізму» був перейменований в колгосп ім. Шевченка. Рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Шевченка с. Скельки Василівського району Запорізької області від 10.02.1996 (протокол №1) колгосп ім. Шевченка був перейменований в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка (а.с.28).

Таким чином, факт роботи позивача в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 р. - колгосп ім. Шевченка, з 1996 р. - КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області за 1984 1997 роки підтверджується, зокрема, наданою до матеріалів справи копією трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 від 05.03.1986 та Архівною довідкою Державного архіву Запорізької області від 10.10.2023 №05-07/З-1819.

Однак, у відомостях трудової книжки позивача відсутня інформація про встановлений мінімум трудоднів та про вироблення мінімуму трудової участі у господарстві, нараховану заробітну плату.

Суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком. Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду в постанові від 06.04.2022 у справі № 607/7638/17.

Крім того, згідно із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Водночас, суд зазначає, що у трудовій книжці відсутні записи про невиконання позивачем річного мінімуму трудової участі у колгоспі.

При цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено, що позивач, як член колгоспу, без поважних причин не виконував встановленого мінімуму трудової участі у колгоспі.

Суд також зазначає, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.03.2018 під час розгляду справи в аналогічних правовідносинах № 754/14898/15-а, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи те, що у трудовій книжці позивача наявні записи щодо періоду його роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 р. - колгосп ім. Шевченка, з 1996 р. - КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області за 1984 1997 роки, зокрема, запис про прийом на роботу, запис про звільнення, при цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність дій щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 17.01.1984 по 31.12.1995 у колгоспі, а також того, що позивач у спірний період роботи не працював в зазначеному колгоспі, або не виконував встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин, суд дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не врахував до страхового стажу роботи позивача період роботи в колгоспі з 17.01.1984 по 31.12.1995.

Стосовно часткового врахування періоду роботи з 20.04.2002 по 28.10.2003, оскільки вказані періоди роботи не підтверджені даними персоніфікованого обліку в Реєстрі застрахованих осіб, суд зазначає наступне.

Так, з наданої до матеріалів справи копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 від 05.03.1986, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , окрім іншого вбачається, що 20.04.2002 позивач був прийнятий водієм у ТОВ «Еверест-Авто» та 28.10.2003 був звільнений за власним бажанням (а.с.97).

Частиною другою статті 24 Закону України №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 20 Закону України №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм суд дійшов висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Тому відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію.

Оскільки позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначені пенсії періоду роботи позивача.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.09.2018 у справі № 482/434/17.

Суд зазначає, що внаслідок неналежного виконання ТОВ «Еверест-Авто» обов`язку зі сплати внесків до Пенсійного фонду України у період з 20.04.2002 по 28.10.2003, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту (пункт 22) (вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16), постанові від 24.05.2018 у справі №420/12392/16-а.

Відтак, беручи до уваги приписи частини 5 статті 242 КАС України суд враховує висновки Верховного Суду у справах від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі №482/434/17 та зауважує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником ТОВ «Еверест-Авто» свого обов`язку щодо сплати страхових внесків, а наявність заборгованості підприємства з страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи, підтверджених трудовою книжкою.

Отже, позивач має право на зарахування періоду роботи у ТОВ «Еверест-Авто» з 20.04.2002 по 28.10.2003 за трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_3 від 05.03.1986.

Також слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону України №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 101 Закону України № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області таким правом не скористалося.

Враховуючи встановлені вище обставини щодо часткового зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.1996 по 31.12.1997 в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 р. - колгосп ім. Шевченка, з 1996 р. - КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області на момент розгляду даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 р. колгосп ім. Шевченка, з 1996 КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області з 17.10.1984 по 09.02.1996 та період роботи з 20.04.2002 по 28.10.2003 у повному обсязі, підлягають частковому задоволенню.

Водночас суд звертає увагу, що позивачем у резолютивній частині позовної заяви невірно зазначено дату початку незарахованого відповідачем періоду його роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 р. колгосп ім. Шевченка, з 1996 КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області, а саме 17.10.1984 замість вірної 17.01.1984.

Отже, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких просить позивач та враховуючи обставини, встановлені під час розгляду даної справи, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди його роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 р. - колгосп ім. Шевченка, з 1996 р. - КСП ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області з 17.01.1984 по 31.12.1995 та зарахувати у повному обсязі період його роботи у ТОВ «Еверест-Авто» з 20.04.2002 по 28.10.2003 у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 10.10.2023 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією №ПН5642К від 13.11.2023 (а.с.14).

За таких обставин, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як органу яким було прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; ) №36 від 17.10.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди його роботи в колгоспі «Зоря комунізму» (з 1991 року - колгосп ім. Шевченка, з 1996 року колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка) с. Скельки Василівського району Запорізької області з 17.01.1984 по 31.12.1995 та зарахувати у повному обсязі період його роботи у ТОВ «Еверест-Авто» з 20.04.2002 по 28.10.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 10.10.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, 49094; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 31.01.2024.

Суддя І.В.Садовий