Справа № 380/95/24
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 січня 2024 рокусправа № 380/95/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: 81131, Львівська обл., Львівський р-н, с. Солонка, вул. Центральна, 3; ), в якому просить:

визнати порушення Солонківською сільською радою права на інформацію про виявлені звалища відходів неподалік підстанції, а саме: - ненадання відповіді на Запит від 02.11.2023;

зобов`язати Відповідача надати відповідь на запит позивача від 02.11.2023.

02.01.2024 позивач подав клопотання про відстрочення та/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, мотивоване тим, що позивач займається лише громадською діяльністю в напрямку посилення громадянських прав в Україні та в сфері захисту довкілля, захищає екологічні права свої та громадян. Позивач не належить до пільгових категорій населення, не має майнових та речових прав, земельних ділянок, інтелектуальної власності, рухомого майна, в 2022 році доходів окрім компенсації судового збору не мав, а всі наявні ресурси витратив для сплати судових зборів та проведення громадської безоплатної діяльності.

Ухвалою від 08.01.2024 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати позивачем судового збору та ненадання належних доказів наявності підстав для звільнення від судового збору.

09.01.2024 позивач подав клопотання, у якому просив чітко вказати, які документи він повинен надати суду та вважалась належним доказом неспроможності сплати судового збору. До клопотання було долучено виписки з депозитного рахунку за 2020-2023 роки.

Ухвалою від 15.01.2024 продовжено строк на п`ять днів з моменту вручення вказаної ухвали на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії шляхом подання перелічених в мотивувальній частині ухвали документів на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору або доказів сплати судового збору.

22.01.2024 позивач подав до суду клопотання, у якому зазначив, що не є отримувачем пільг та соціальних допомог, тому не може отримати документ про сукупний дохід сім`ї. Також покликається на неможливість отримати інші витребувані судом документи та недоцільність їх подання для оцінки майнового стану позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI).

Так, згідно зі ст.2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023» встановлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року від 12 листопада 2019 року у справі №640/21330/18, від 5 червня 2020 року у справі №280/5161/19, від 06 жовтня 2020 року у справі №826/11984/16 та від 05 лютого 2021 року у справі № 400/2863/19 зазначено, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, учинити дії або утриматися від їх учинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Із поданої позовної заяви вбачається, що позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 06.10.2023 в чіткій відповідності до вимог Закону України "Про звернення громадян" та надати обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З матеріалів справи видно, що позивач, звертаючись до суду, подав позовну заяву з додатками у електронній формі з використанням підсистеми ЄСІТС Електронний суд.

Таким чином, розмір ставки судового збору за подання такої заяви до суду з урахуванням понижуючого коефіцієнта становить 858,88 грн.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

На підтвердження неможливості сплатити судовий збір позивач подав: витяг з ЄДРТЗ про відсутність транспортних засобів станом на 07.09.2023, відомості з ДРФО про те, що з І кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2023 року йому нараховано дохід 605,00грн; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.12.2023 про відсутність зареєстрованого нерухомого майна станом на 01.12.2023; інформацію про залишок на рахунку «Скарбничка», відкритому відповідно до Угоди від 29.07.2013 станом на 01.12.2023, що відкритий у АТКБ «Приватбанк». Згодом позивач також подав довідку Петропавлівського відділу Синельниківської філії Дніпропетровського ОЦЗ про те, що він не перебуває на обліку як безробітний та не отримує допомогу по безробіттю; виписки з депозитного рахунку за 2020-2023 роки.

Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

З цих підстав суд вважає безпідставними доводи позивача про недоцільність витребування судом інших документів для оцінки майнового стану позивача.

Щодо доводів позивача про неможливість подання витребуваних судом документів, то суд враховує, що Закон № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі Княт проти Польщі (Kniat v. Poland), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі Єдамскі та Єдамска проти Польщі (Jedamski and Jedamska v. Poland), заява № 73547/01).

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27.06.2023 у справі №120/3505/22, від 20.09.2023 у справі №120/722/23 та від 02.11.2023 у справі №120/6039/22.

Суд вже звертав увагу позивача, що підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає заяву або скаргу.

Вказане відповідає позиції Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 18 березня 2021 року у справі № 824/1571/19-а, в постанові від 8 листопада 2023 року у справі №120/969/23.

Позивач не надав суду доказів наявності у нього пільг щодо сплати судового збору, встановлених статтею 5 Закону України Про судовий збір. Питання ж звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з визначених статтею 8 цього Закону умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Наведені доводи щодо неспроможності сплати судового збору в цій справі через ініціювання ним у зв`язку з громадською діяльністю інших судових справ та додані до позовної заяви матеріали не дають підстав для висновку про необхідність звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Аналогічний висновок наведено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №990/47/22 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії.

Відтак позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Особа, яка має намір подати позовну заяву, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, оплати судового збору тощо, проте, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вказаних вимог процесуального закону.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Оскільки позивач мав достатньо часу для реалізації процесуальних прав, передбачених КАС України, зокрема, щодо виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, у наданий судом строк не усунув недоліки позовної заяви, що залишена без руху, зазначена позовна заява та додані до неї матеріали підлягають поверненню згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові витрати, відповідно до вимог статті 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. 256, ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна