Справа № 520/18198/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 січня 2024 року № 520/18198/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача, третьої особи Іващенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )

до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ),

третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Шевченка, буд. 315А, м. Харків, 61033)

про скасування наказів та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту відповідач, ДПП, Департамент), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі по тексту третя особа, УПП, управління), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 163 від 15.03.2023 р. Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про накладення дисциплінарного стягнення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168832), поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 230 від 17.04.2023 р. Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про накладення дисциплінарного стягнення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168832), поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП;

- взнати протиправним та скасувати наказ № 545 о/с від 08.05.2023р. Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168832), поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП, з 08 травня 2023 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України негайно поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 08.05.2023 року по день ухвалення рішення суду, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваний наказ № 163 від 15.03.2023 р. «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення», згідно якого його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, через залишення ним без догляду у відкритому службовому автомобілі службової автоматичної зброї марки АКС-74У разом із підсумком з трьома додатковими магазинами до нього є незаконним через порушення процедури проведення службового розслідування, а саме саме ч.7 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, згідно якої виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який вимикається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії). Зазначив, що у Висновку зовсім не зазначено день, коли співробітники ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП порушили право на захист та порядок отримання пояснень.

Зокрема вказує, що 10.02.2023р, йому на особистий телефон надійшов дзвінок з ВМАЗ, щодо необхідності прибуття до УПП в Харківській області ДПП для надання пояснень щодо службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни, а саме залишення 05.01.2023р. в службовому автомобілі автоматичної зброї. В ході розмови, він повідомив інспектора, що на даний час не може прибути сьогодні, проте ним буде надано пояснення 13.02.2023р. особисто прибувши до відділу ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП.

Натомість, цього ж дня, близько 21.00 год., повертаючись разом з дружиною та малолітньою дитиною, біля під`їзду будинку в якому вони мешкають, в цивільній формі одягу, не на службовому автомобілі до нього підійшли 3 осіб, які представились як співробітники ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП, котрі вимагали негайно надати пояснення за службовим розслідування щодо залишення зброї без нагляду, на що він відмовився посилаючись на положення ст. 63 Конституції України, та повідомив що ним буде надано пояснення пізніше. Співробітниками ВМАЗ був складений акт про відмову від надання пояснень.

15.02.2023 р. ним особисто було надіслано пояснення на адресу УПП в Харківській області ДПП щодо обставин службового розслідування, які долучені до матеріалів службового розслідування, проте жодного значення їм не надано.

Також відзначає проте, що Висновок за результатами службового розслідування складено 21.02.2023р., проте йому ніхто не повідомляв про завершення службового розслідування.

Також вказує про незаконність наказу № 545 о/с від 08.05.2023р. в частині його звільнення зі служби в поліції з 08 травня 2023 року, позаяк допоки у кримінальному провадженні не доведено його вини та винесено вирок суду, то відсутні підстави для звільнення.

Зазначає, що звільнення зі служби - є крайнім заходом, який застосовується до працівника поліції і лише у разі, коли інші заходи дисциплінарного впливу на нього - не вирішили завдань перевиховання поліцейського та взагалі самих складових та принципів покладено на нього дисциплінарного стягнення. Крім того, як вважає позивач, порушено процедуру проведення службового розслідування, за результатами якого прийнято оскаржуваний наказ, проведено не об`єктивно, упереджено та без належної оцінки дійсних обставин та без ознайомлення з матеріалами службового розслідування і незабезпеченням його права на надання пояснень. Окрім того, зазначає, що, виходячи із принципу презумпції невинуватості, допоки його вина у вчиненні кримінального правопорушення не буде доведена у судовому порядку його відповідач не мав права звільняти. На думку позивача, вищезазначені обставини свідчать про протиправність його звільнення та є підставами для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов, а третій особі письмові пояснення.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана на офіційну електронну адресу відповідача та отримана його уповноваженим представником, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана засобами поштового зв`язку та отримана його уповноваженим представником, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою суду від 13.11.2023 р. судом вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 520/18198/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

22.08.2023 представником третьої особи та 19.12.2023 р. представником відповідача надіслано на адресу суду письмові пояснення та відзив на позов, відповідно, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши наступне.

За фактом виявлення 05.01.2023 р. у незачиненому службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, між водійським та пасажирським сидіннями залишену без нагляду автоматичну зброю АКС-74У з одним приєднаним магазином, а в «бардачку» зазначеного службового автомобіля - підсумок з трьома додатковими магазинами до вказаної автоматичної зброї, котру того дня перед початком чергування 05.01.2023 отримував поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , наказом начальника УПП в Харківській області ДПП від 08.02.2023 № 42 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

За результатом службового розслідування встановлено порушення позивачем приписів Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 01 лютого 2016 року № 70, згідно підпункту 6 пункту 10 розділу І якої категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам. Окрім того, пунктом 3 розділу 4 Інструкції № 70, чітко встановлено, що поліцейському у однострої необхідно автомат носити на автоматному ремені в положенні «на плечі»« «на грудях», «на ремні», «за спиною».

Службовим розслідуванням встановлено, що працівник поліції зобов`язаний берегти та обачливо поводитися з автоматичною зброєю та набоями, заздалегідь усувати причини і умови їх можливої втрати або псування, особливо під час дії воєнного стану на території України, проте поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Романенко Є.О. 05.01.2023 під час несення служби, перебуваючи поблизу з будинком № 212-А по проспекту Героїв Харкова в місті Харкові не вжив належних заходів для зберігання автоматичної зброї АКС-74У № 879401, спорядженої магазином з набоями у кількості 30 штук калібру 5.45 мм, трьох магазинів до вказаної зброї, споряджених набоями у кількості 90 штук калібру 5, 45 мм та залишив в незачиненому службовому автомобілі ТОYОТА РPRIUS, реєстраційні номери НОМЕР_2 без нагляду. Вказані дії могли призвести до заволодіння зазначеним озброєнням сторонніми особами та подальшого її використання, що може спричинити тяжкі наслідки та мати негативні наслідки для репутації та авторитету УПП в Харківській області ДПП та Національної поліції України в цілому. Таким чином поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДШ1 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не вжив всіх можливих заходів для забезпечення зберігання зазначеного озброєння, що призвело до залишення їх без нагляду та вчинення дисциплінарного проступку.

Вказані дії позивача є дисциплінарним проступком, який полягав у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 4, 8, 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», підпункту 6 пункту 10 розділу І, пунктів 1, 3 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 № 70, підпункту 2 пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.10.2018 № 828, абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1. розділу III посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217.

За результатами опрацювання клопотання начальника УПП в Харківській області ДПП та висновку службового розслідування начальником ДПП видано наказ «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 15.03.2022 № 163.

Крім того, відповідач та третя особа зазначили, що 16.03.2023 р. за № 1891 з Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вих. № 698/42-20/01- 2023 від 16.03.2023) надійшов лист з інформацією про те, що 15.03.2023 працівниками Харківського управління ДВБ НПУ спільно з працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві в рамках кримінального провадження від 06.02.2023 № 0000203 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України затримано поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вимагав та отримав від громадянина України неправомірну вигоду у сумі 3500 доларів США для вирішення питання з працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо оформлення інвалідності та визнання останнього непридатним до військової служби. В подальшому старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Указана подія за участю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 набула суспільного резонансу, негативно вплинула на рівень довіри населення до поліції, а також на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності в УПП в Харківській області ДПП та Національній поліції України.

Зазначені дії Позивача об`єктивно на вчинення ним дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого і восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168832) було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Висновок службового розслідування затверджено 30 березня 2023 року, що засвідчує дотримання строку проведення службового розслідування, призначеного наказом ДПП від 16.03.2023 № 518. Накази ДПП від 17.04.2023 № 230 та 08.05.2023 № 545о/с також видані у строки встановлені Дисциплінарним статутом.

Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову повністю через безпідставність позовних вимог.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

23.10.2017 р. ОСОБА_1 було прийнято на службу в поліцію, згідно наказу ДПП № 428 о/с від 20.10.2017 р.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №534 о/с від 22.06.2021 року ОСОБА_1 було призначено на посаду поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 4 управління патрульної поліції в Харківській області ДПП.

Як підтверджено матеріалами справи, за фактом події, яка мала місце 05.01.2023 року за участі поліцейського взводу № 2 роти 4 батальйону 4 управління патрульної поліції в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Романенка Євгенія Олександровича, на підставі наказу начальника УПП в Харківській області ДПП від 08.02.2023 № 42 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено та проведено службове розслідування у відношенні позивача.

За результатами службового розслідування членами дисциплінарної комісії 21.02.2023 року складено висновок службового розслідування, затвердженого наказом начальника УПП в Харківській області від 21.02.2023 року.

Дисциплінарною комісією за результатами службового розслідування було встановлено, що відповідно до розстановки сил та засобів роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП і в період часу з 07.00 05.01.2023 по 19.00 05.01.2023 встановлено, що у складі екіпажу № 4202 на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, реєстраційні номери 11*3732 з обслуговування Індустріального та Немишлянського районів міста Харкова несли службу інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП майор поліції ОСОБА_3 , інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 та поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

За змістом довідки начальника відділу озброєння УПП в Харківській області ДПП майора поліції Михайличенко С.О. від 10.02.2023 № 112вн/41/14/02-2023, поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 05.01.2023 отримав автомат АКС74У № 879401, 4 магазини до нього та 120 набоїв калібру 5, 45 мм. 05.01.2022 здано АКС74У № 879401, 4 магазини до нього та 120 набоїв калібру 5, 45 мм.

В ході службового розслідування, зокрема, були допитані старший інспектор ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_5 , котра пояснила дисциплінарній комісії, що 05.01.2023 під час несення служби у складі екіпажу № 1 ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП, спільно зі старшим інспектором з особливих доручень ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП майором поліції ОСОБА_6 , на виконання вимог підпункту 2.1.3. пункту 2.1. та підпункту 2.2.9. пункту 2.2. розділу 2 посадової інструкції старшого інспектора ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.12.2017 № 6086, здійснено моніторинг за дотриманням працівниками УПП в Харківській області ДПП законодавства України та організаційно-розпорядчих документів Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції, а також нагляд за діяльністю структурних підрозділів УПП в Харківській області ДПП та проведено перевірку їх діяльності.

Так, вона пояснила, що 05.01.2023 близько 16.35, під час перевірки несення служби екіпажем № 4202, у складі інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП майора поліції ОСОБА_3 , інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , які перебуваючи поблизу з будинком № 272-А по проспекту Героїв Харкова в місті Харкові, зупинили транспортний засіб NISSAN X-TRAIL, реєстраційні номери GZS 283 під керуванням військовослужбовця, що мав ознаки алкогольного сп`яніння, ними, в незачиненому службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, реєстраційні номери НОМЕР_2 , між водійським та пасажирським сидіннями виявлено автоматичну зброю АКС-74У з одним приєднаним магазином, а в «бардачку» зазначеного службового автомобіля - підсумок з трьома додатковими магазинами до вказаної автоматичної зброї.

Дослідженням розстановки сил та засобів роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП встановлено, що вказану автоматичну зброю 05.01.2023 отримав та в подальшому залишив без нагляду поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . Також, опитана додала, що у вищевказаному незачиненому службовому автомобілі не перебувало жодного працівника УПП в Харківській області ДПП, поряд знаходились сторонні особи, а старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував на відстані близько 10 метрів від вказаного автомобілю та в цей час приймав участь у оформленні адміністративних матеріалів стосовно особи, яка допустила порушення вимог чинного законодавства. Вказані факти свідчать про те, що в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, які допущені під час дії посиленого режиму несення служби з причини дії воєнного стану на території України та наявність з боку зазначеного працівника безвідповідального відношення до несення служби, а особливо до нагляду за автоматичною зброєю та боєприпасами до неї та наявності реальної загрози особистій безпеці працівника поліції під час несення служби з причини ведення бойових дій з боку держави агресора на території Харківської області. Зазначена подія зафіксована за допомогою портативного відеореєстратора № 470910. В подальшому про вказане порушення проінформовано командира батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_7 та складено відповідний рапорт, з метою подальшого проведення службового розслідування за фактом порушення вимог службової дисципліни працівником УПП в Харківській області ДПП під час несення служби та притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Старший інспектор з особливих доручень ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП майор поліції ОСОБА_6 , надав пояснення, аналогічні за змістом до пояснень капітана поліції ОСОБА_5 .

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під присягою також повідомили та підтвердили суду зазначені вище обставини.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписах також вбачається, що вищевказані свідки перебувають поруч із службовим транспортним засобом TOYOTA PRIUS, передні пасажирські двері якого не замкнуті, що було з`ясовано ОСОБА_5 , котра відчинила двері. При цьому, індикатори приборної панелі службового транспортного засобу перебували у ввімкненому стані та підсвічуються, ввімкнена музика. В салоні вищевказаного транспортного засобу з боку сидіння водія, поруч з кулісою, прикладом на підлозі, дульною частиною догори, підперта об сидіння водія, розміщений автомат марки АКС-74У з одним приєднаним магазином. Після цього, капітан поліції ОСОБА_5 закриває вказані двері та ззаду обходить зазначений службовий транспортний засіб, при цьому поблизу службового транспортного засобу не перебуває жодного працівника поліції, крім капітана поліції ОСОБА_5 та майора поліції ОСОБА_6 . Підходячи до дверей водія, капітан поліції ОСОБА_5 повідомляє, що автомобіль відкритий, майор поліції ОСОБА_6 перепитує про те, чи відкритий автомобіль та капітан поліції ОСОБА_5 демонструє, що автомобіль дійсно відкритий та відкриває водійські двері при цьому повідомляючи про те, що там розташована автоматична зброя. Після зачинення водійських дверей, капітан поліції ОСОБА_5 повертається в бік, де розташовані працівники поліції, при цьому відеозаписом зафіксовано, що перед зазначеним службовим транспортним засобом, який розташований вздовж проїзної частин дороги, розташований цивільний автомобіль, перед ним, також вздовж дороги наявна значна відстань, яку капітан поліції ОСОБА_5 долає пішою ходою та направляється до місця розташування працівників поліції, які під час зазначених подій жодним чином не реагують на дій працівників ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП та при цьому перебувають поруч з іншим службовим транспортним засобом.

Підійшовши до місця розташування працівників поліції, які здійснюють огляд особи на стан сп`яніння, свідки вітаються з працівниками поліції. Надалі капітан поліції ОСОБА_5 та майор поліції ОСОБА_6 йдуть до службового транспортного засобу, в якому виявлено залишення без нагляду автоматичної зброї. ОСОБА_5 повідомляє ОСОБА_1 про те, що виявлено залишений без нагляду відкритий службовий транспортний засіб та питає про те, що знаходиться у вказаному транспортному засобі. ОСОБА_1 при цьому, відчиняє водійські двері, капітан поліції підходить до зазначеного місця події та питає про те, хто отримував автоматичну зброю та де перебувають додаткові магазини до автоматичної зброї. На запитання старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомляє, що додаткові магазини до автоматичної зброї перебувають у «бардачку». Обійшовши спереду службовий транспортний засіб, капітан поліції ОСОБА_5 відкривала передні пасажирські двері та у «бардачку» виявила підсумок для магазинів автоматичної зброї, після чого запитала у позивача про те, з якого причини вони там перебувають, на що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відповів, що додаткові магазини до автоматичної зброї перебувають у «бардачку» службового транспортного засобу з причини того, що за ним необхідно було бігти та забирає їх.

Вказані обставини доведено матеріалами службового розслідування та не заперечувались позивачем у судовому засіданні.

Отже, як було встановлено в ході службового розслідування та встановлено судом під час розгляду справи по суті працівники ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП підійшли до службового авто, яке було залишене відчиненим, при цьому поруч жодного працівника поліції не було, обійшли транспортний засіб та деякий час безперешкодно досліджували його салон, зачиняли та відчиняли його двері. Позивач направився до автомобіля вже після того, як його покликав працівник ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП. Тобто, тривалий час доступ до салону автомобіля з автоматичною зброєю зі 120 набоями до неї був вільний, і будь-яка особа могла цим скористатись та заволодіти цією вогнепальною автоматичною зброєю, спорядженої набоями, яка була залишена позивачем без нагляду з можливим подальшим її використанням.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до вимог частини першої статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до підпункту 2 пункту 7 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 01 лютого 2016 року № 70 (далі - Інструкція № 70), перевірка в поліцейських рівня знань із заходів безпеки при поводженні зі зброєю відображається у внутрішній документації органу (закладу, установи) поліції та проводиться, зокрема: під час інструктажів поліцейських перед заступанням на службу, виконанням службових обов`язків з протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з вимогами підпункту 6 пункту 10 розділу І Інструкції № 70 категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам.

Згідно з пунктом 3 розділу 4 Інструкції № 70 поліцейському у однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку; автомат носити на автоматному ремені в положенні «на плечі»« «на грудях», «на ремні», «за спиною».

Пунктом 1 вказаного розділу Інструкції № 70 вогнепальна зброя та боєприпаси до неї видаються поліцейському під його особисту відповідальність, який зобов`язаний берегти і підтримувати в належному стані передану йому в користування вогнепальну зброю (боєприпаси) та обачливо поводитися з нею (ними) відповідно до вимог цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 11 розділу І Інструкції № 70, особа, яка допустила порушення заходів безпеки при поводженні зі зброєю, відповідає в установленому законодавством порядку.

Згідно з підпунктом 2 пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.10.2018 р. № 828, під час перебування поліцейського на службі видана йому табельна вогнепальна зброя та боєприпаси мають знаходитися при ньому або у службовому сейфі, який виключає можливість доступу до озброєння інших осіб.

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до підпунктів 1, 2, 4, 8, 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

Частиною першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Звідси слідує, що Присяга працівника Національної поліції України є одностороннім усвідомлено вольовим публічним невідкличним зобов`язанням громадянина України: 1) вірно служити інтересам Українського народу; 2) дотримуватися Конституції; 3) дотримуватися законів України; 3) поважати права і свободи людини, честь держави; 4) охороняти права і свободи людини, честь держави; 5) з гідністю нести високе звання поліцейського; 6) сумлінно виконувати службові обов`язки.

Зазначені положення та зміст Присяги поліцейського зобов`язують ОСОБА_1 не допускати випадків залишення без нагляду автоматичну зброю, магазини та набої до неї.

Суд погоджується із висновком службового розслідування про те, що залишення автоматичної зброї, 4 магазинів та 120 набоїв у відчиненому автомобілі, без нагляду в умовах воєнного стану суперечить Присязі поліцейського та є проявом безвідповідального ставлення до служби. Поведінка поліцейського, згідно з Присягою працівника поліції, яку він складає під час вступу до лав поліції, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь та гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою та суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись Конституції України, законів України та Дисциплінарного статуту.

Як підтверджено матеріалами справи, з посадовою інструкцією поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис 23.10.2017.

Відповідно до підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1. розділу III посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217, поліцейський поліції під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; виконувати інші обов`язки поліцейського відповідно до законодавства, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України та організаційно-розпорядчих документів Національної поліції України.

Отже, дії позивача є дисциплінарним проступком, який полягав у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 4, 8, 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», підпункту 6 пункту 10 розділу І, пунктів 1, 3 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 № 70, підпункту 2 пункту 10 розділу VI Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.10.2018 № 828, абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1. розділу III посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217.

За вчинення вказаного дисциплінарного проступку УПП в Харківській області ДПП і порушено перед начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції Жуковим Є. клопотання про застосування, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», до поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Висновок службового розслідування затверджено 21.02.2023, що вказує на дотримання строку проведення службового розслідування, призначеного наказом УПП в Харківській області ДПП від 08.02.2023. За результатами опрацювання клопотання начальника УПП в Харківській області ДПП та висновку службового розслідування начальником ДПП видано наказ «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 15.03.2022 № 163.

Також суд відзначає, що пунктом другим розділу VI Порядку №893 передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

За приписами п. 2 розділу IV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право, зокрема:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, оскільки йому не надано можливості подати своїх письмових пояснень з приводу обставин, що сталися 05.01.2023 року, оскільки йому не надано не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії та не ознайомлено з висновком службового розслідування.

З приводу ненадання можливості позивачу подати свої письмові пояснення з приводу обставинам, що сталися 05.01.2023 року, то суд зазначає, що прибуття 10.02.2023 р. о 21.00 год. співробітників ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП, котрі просили надати пояснення за службовим розслідування щодо залишення зброї без нагляду та складання ними акт про відмову від надання пояснень не нівелює права позивача на надання таких пояснень у подальшому, що й було вчинено позивачем 17.02.2023 р. Надане ним письмове пояснення долучено до матеріалів службового розслідування і досліджено дисциплінарною комісією, що відображено у висновку службового розслідування.

Згідно приписів частин першої - третьої статті 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Так, як було встановлено судом вище, матеріали службового розслідування містять докази повідомлень позивача про необхідність прибуття та надання пояснень з приводу службового розслідування обставин події, що відбулась 05.01.2023 року, які були досліджені в ході службового розслідування та не заперечувались позивачем.

Згідно пункту 2 розділу розділу VІІ Прийняття рішення за результатами службового розслідування Порядку №893, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Порядок №893 не містить обов`язку ознайомлювати особу, відносно якої провадиться службове розслідування з матеріалами службового розслідування, водночас надано право такій особі на ознайомлення. Але, позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів звернення позивача, котрий був обізнаний про проведення відносно нього службового розслідування, до відповідача з приводу надання для ознайомлення матеріалів службового розслідування, а також відмови ДПП їх надати.

Таким чином, відповідачем дотримано вимоги Порядку №893 та Дисциплінарного статуту, оскільки надано можливість позивачу надати пояснення в письмовій формі. Отже, твердження позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження.

При цьому суд наголошує, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі №813/1790/18, від 06.02.2020 року у справі №300/1406/19 року та підлягає обов`язковому застосуванню судом до спірних правовідносин в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Стосовно спірних наказів ДПП про звільнення позивача від 17.04.2023 № 230 та № 545 о/с від 08.05.2023р., як убачається з матеріалів справи 16.03.2023 р. за № 1891 від Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (вих. № 698/42-20/01- 2023 від 16.03.2023) на ім`я начальника ДПП ОСОБА_8 надійшов лист з інформацією про те, що 15.03.2023 працівниками Харківського управління ДВБ НПУ спільно з працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві в рамках кримінального провадження від 06.02.2023 № 0000203 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України затримано поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вимагав та отримав від громадянина України неправомірну вигоду у сумі 3500 доларів США для вирішення питання з працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо оформлення інвалідності та визнання останнього непридатним до військової служби. В подальшому 15.03.2023 р. старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Наказом № 518 від 16.03.2023 р. за фактом внесення до ЄРДР відомостей від 06.02.2023 № 0000203 про скоєння поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

Так, під час службового розслідування комісією було досліджено, зокрема, окремі копії документів кримінального провадження від 06.02.2023 № 0000203, а саме: повідомлення про підозру старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 від 16.03.2023, ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 17.03.2023 по справі № 642/839/23, провадження № 1-кс/642/768/23 про обрання запобіжного заходу старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , протокол обшуку від 15.03.2023, опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 15.03.2023, протоколи допиту свідка від 07.02.2023 і 10.03.2023, протоколи додаткового допиту свідка від 15.02.2023 і 15.03.2023, протоколи огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 09.02.2023, 09.03.2023 і 15.03.2023, протоколів про наслідки проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10.02.2023 і 17.02.2023.

Дисциплінарною комісією досліджено зміст повідомлення про підозру від 16.03.2023 р. та встановлено, що слідчим слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_9 , старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 ККУ - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення такою службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

15.03.2023 р. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 затримано за підозрою у вчиненні злочину та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 ККУ.

17.03.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 13.05.2023 включно. Визначено суму застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 214720 грн.

21.03.2023 за вих. № 2639 на адресу ДУ «Харківській слідчий ізолятор» направлено лист про необхідність, на підставі положень, передбачених частиною 11 статті 18 розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», надання пояснення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та додатково, для ознайомлення, долучено витяг з наказу ДПП «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 16.03.2023 № 518, завірену належним чином копію доповідної записки УПП в Харківській області ДПП від 16.03.2023 № 2500/41/14/01-2023, бланк пояснення затверджений пунктом 14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 і перелік запитань, на які старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 необхідно надати відповіді.

У цей же день за № 2020 надійшла відповідь, у якій зазначено, що витяг з наказу ДПП «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 16.03.2023 № 518, копію доповідної записки УПП в Харківській області ДПП від 16.03.2023 № 2500/41/14/01-2023 вручено старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . Додатково, до відповіді долучені вищевказані документи із відмітками про їх ознайомлення останнім та письмове пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 21.03.2023.

Крім того, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що затримання та оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 набуло суспільного резонансу та у зв`язку з чим комісією здійснено моніторинг мережі Інтернет та виявлено публікації в телеграмканалі та мережі «Інстаграм» про старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Згідно висновку службового розслідування, затвердженого 30 березня 2023 року Дисциплінарна комісія встановила, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого і восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168832) було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 230 від 17.04.2023 р. «Про застосування до працівника УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення» до поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168832) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляд звільнення зі служби в поліції.

Наказом ДПП № 545 о/с від 08.05.2023р. «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0168832), поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП звільнено з 08 травня 2023 року.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини у даній справі врегульовані Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року №1355/32807 (далі Порядок №893).

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно частини першої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).

Згідно частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до частини другої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частинами третьою та четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, згідно пункту 1 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 3 розділу VI Порядку №893 встановлено, що строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно частин 1, 2 статті 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина 4 статті 16 Дисциплінарного статуту).

Щодо суті встановлених в ході службового розслідування, проведеного дисциплінарною комісією УПП в Харківській області ДПП у відношенні позивача, які зафіксовані у висновку службового розслідування від 30.03.2023 року, та які стали підставою для винесення спірних наказів про звільнення зі служби в поліції, суд зазначає наступне.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Згідно частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною четвертою та п`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Згідно частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Частиною сьомою названої вище статті передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини одинадцятої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Згідно частини першої статті 24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Так, у висновку службового розслідування від 30.03.2022 року зазначено, що на підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів інспекторами встановлено, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, що виразився у порушені вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого і восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, статей 22, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось в особистій недисциплінованості, порушенні Присяги працівника Національної поліції України в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, підриві авторитету Національної поліції України, що є несумісним із подальшим проходженням служби.

Також у висновку службового розслідування зазначено, що під час проведення службового розслідування комісія врахувала, що до обставин, які обтяжують відповідальність позивача вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього дисциплінарного стягнення.

Щодо вказаних обставин, то суд відзначає, що відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 цього Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09.11.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706), є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Крім того, суд відзначає, що відповідно до пункту 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває по цей час.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Таким чином, під час воєнного стану на поліцейського покладено додаткові повноваження та обов`язки, дотримання та виконання яких мають здійснюватись працівниками поліції сумлінно.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з абз. 6 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018 (далі також - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (пункт 1 частини першої).

Згідно пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, останні за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Отже, обов`язок дотримання норм професійної етики покладається на позивача і в неробочий час.

У контексті викладеного суд зазначає, що позивачем за наведених обставин вчинені дії, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, підривають довіру до нього, як до носія влади, що безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського.

Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в службовий та позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них. Поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивного іміджу органів поліції.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі №804/8515/17.

Таким чином, факт вчинення дій, що дискредитують звання поліцейського є доведеним та підтвердженим проведенням службового розслідування.

У спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача було застосоване за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції, а не за вчинення правопорушення чи у зв`язку із пред`явленням підозри.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду: від 05.05.2019 у справі № 825/1902/16, від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 26.01.2021 № 2140/1342/18.

Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення останнім дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника поліції та принижують авторитет органів Національної поліції України.

Судом підтверджено під час розгляду справи вчинення позивачем дій, що дискредитують працівника поліції.

Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, у якій суд зазначив, що поняття дискредитація перебуває у тісному зв`язку із поняттям дотримання морально-етичних норм та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби. Дискредитація звання рядового та начальницького складу є окремою підставою для звільнення, яке не пов`язано із вчиненням правопорушення та набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року по справі №815/4478/16.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 року по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Згідно із частиною 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (пункти 1, 2, 4, 6 та 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно частини другої статі 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.7 ст. 19 Дисциплінарного статуту НП України, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Отже, в разі протиправних діянь та вчинення дисциплінарного проступку, поліцейський несе дисциплінарну відповідальність у вигляді стягнення, вид якого визначається в залежності від характеру вини та скоєного проступку. При цьому, характер вини та ступень тяжкості дисциплінарного проступку (неналежне виконання посадових обов`язків, вчинення дій або бездіяльності під час несення служби, що підривають авторитет поліції, тощо) визначається під час проведення у відношенні поліцейського службового розслідування, в результаті чого і обирається вид дисциплінарного стягнення, який застосовується до винної особи.

Суд звертає увагу на те, що Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, начальникові УПП у Харківській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Аналогічна позиція про застосування норм права у схожих правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі № 807/754/17, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що висновки службових розслідувань сформовані у межах компетенції та з врахуванням реального воєнного стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані накази Департаменту патрульної поліції № 163 від 15.03.2023 р., № 230 від 17.04.2023 р. та № 545 о/с від 08.05.2023р., є правомірними. Решта позовних вимог є похідними та також не підлягають задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ), третя особа - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Шевченка, буд. 315А, м. Харків, 61033) про скасування наказів та поновлення на посаді залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.02.2024 р.

Суддя Бадюков Ю.В.