Справа № 420/25453/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/25453/23

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання визначити стаж судді та відсоткового розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, зобов`язання провести перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови визначення стажу судді у розмірі 23 (двадцять три) роки 02 (два) місяці 06 (шість) днів та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначити ОСОБА_1 стаж судді станом на 17.08.2023р. у розмірі 23 (двадцять три) роки 02 (два) місяці 06 (шість) днів з виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 (п`ятдесят шість) відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 17.08.2023 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 23 (двадцять три) роки 02 (два) місяці 06 (шість) днів в розмірі 56 (п`ятдесят шість) відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 17.08.2023 р., з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

В обґрунтування позову вказувала, що відповідачем з 17.08.2023 року нараховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу на посаді судді 20 років 1 місяць 11 днів.

Позивач вважає, що нарахування їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди працюючого судді з розрахунку стажу на посаді судді 20 років 1 місяць 11 днів здійснено з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку, на момент прийняття рішення Вищою радою правосуддя №806/0/15-23 від 08.08.2023 року про відставку стаж роботи позивача на посаді судді складав 23 роки 1 місяць 26 днів, з яких 20 років 1 місяць 26 днів робота на посаді судді судів України та 3 роки стаж роботи в галузі права, вимога щодо якої визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, в редакції закону чинного на дату призначення на посаду судді. На думку позивача, відповідач порушив її право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в передбаченому Законом розмірі, а саме 56% суддівської винагороди з розрахунку стажу на посаді судді 23 років 2 місяці 06 днів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволений повністю.

Визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови визначення стажу судді у розмірі 23 (двадцять три) роки 02 (два) місяці 06 (шість) днів та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначити ОСОБА_1 стаж судді станом на 17.08.2023р. у розмірі 23 (двадцять три) роки 02 (два) місяці 06 (шість) днів з виплатою щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56 (п`ятдесят шість) відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 17.08.2023 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 23 (двадцять три) роки 02 (два) місяці 06 (шість) днів в розмірі 56 (п`ятдесят шість) відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 17.08.2023 р., з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді місцевого суду вперше згідно з вимогами, встановленими Законом № 2453-VI на день їх призначення. Відповідно до статті 142 Закону № 1402-VIII довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що Указом Президента України №525/2003 від 12.06.2003 року ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років на посаду судді Суворовського районного суду міста Херсона.

Постановою Верховної Ради України №695-VI від 18.12.2008 року обрана суддею Суворовського районного суду міста Херсона безстроково.

Постановою Верховної Ради України №2513-VI від 09.09.2010 року обрана на посаду судді апеляційного суду Херсонської області.

Указом Президента України №297/2018 від 28.09.2018 року переведена на роботу на посаді судді Херсонського апеляційного суду.

Рішенням голови Верховного суду №375/0/149-22 від 12.08.2022 року відряджена для здійснення правосуддя до Одеського апеляційного суду.

За рішенням Вищої ради правосуддя №806/0/15-23 від 08.08.2023 року ОСОБА_1 була звільнена з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку та згідно наказу голови Херсонського апеляційного суду №122-ОС від 15.08.2023 року відрахована з 16.08.2023 року зі штату Херсонського апеляційного суду у відставку.

Згідно рішення Вищої Ради Правосуддя Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Херсонського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку від 08.08.2023 року №806/0/15-23 загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, становить 23 роки 1 місяць 26 днів.

Відповідно до розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці стаж роботи позивача, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання станом на 16.08.2023 року становить 23 роки 02 місяці 06 днів, у тому числі: стаж роботи в галузі права (фактичний стаж за юридичною спеціальністю), на день обрання на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ Про статус суддів 3 роки; суддя Суворовського районного суду м. Херсона (12.06.2003 р. 18.10.2010 р.) 7 років 4 місяці 07 днів; суддя Апеляційного суду Херсонської області (19.10.2010 р. 01.10.2018 р.) 7 років 11 місяців 13 днів; суддя Херсонського апеляційного суду (02.10.2018 р. - 16.08.2022 р.) 4 роки 10 місяців 16 днів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області з 17.08.2023 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% від суддівської винагороди працюючого судді, з розрахунку стажу на роботі на посаді судді 20 років 01 місяць 11 днів.

04.09.2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 17.08.2023 року з розрахунку стажу на посаді судді 23 роки 02 місяці 06 днів в розмірі 56% суддівської винагороди працюючого судді.

Листом від 18.09.2023 року №26975-26884/І-02/8-1500/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача, що розрахунок стажу відповідає вимогам чинного законодавства, а її суддівський стаж складає 20 років.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося ч. 4 ст. 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII Про статус суддів та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів.

Згідно ч. 4 ст. 43 Закону України Про статус суддів зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII Про внесення змін і доповнень до Закону України Про статус суддів, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності ст.1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 (865-2005-п) Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів доповнено абзацом такого змісту: До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

У відповідності до п.11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, яке було чинним на день набрання чинності цим Законом.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що було чинним на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 листопада 2021 року по справі № 580/492/21.

Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Верховним Судом неодноразово у подібних правовідносинах формувався правовий висновок щодо особливостей зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів роботи слідчих, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби в армії. Зокрема, у постановах від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 13.11.2019 у справі № 521/2593/17, від 05.12.2019 у справі № 592/2737/17, від 13.02.2020 у справі № 592/5433/17, від 24.03.2020 у справі № 559/512/17, від 29.04.2020 у справі № 426/12415/16-а, від 14.05.2021 у справі № 414/529/17 суд касаційної інстанції вказував про те, що невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді періодів половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботи на посадах слідчого та прокурора, а також і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Згідно із частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесені зміни до статті 137 Закону № 1402-VІІІ, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

З огляду на зазначене право на зарахування стажу роботи в галузі права мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом України «Про статус суддів» на день їх обрання.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід), роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату їх призначення.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який мас вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Наведене свідчить про наявність у позивачки права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи за юридичною спеціальністю.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаж судді ОСОБА_1 становить 23 роки 2 місяці 06 днів.

До того ж, апелянт не надав належних та допустимих доказів скасування у встановленому законом порядку, рішення ВРП від 08.08.2023 №806/0/15-23, яким позивач звільнена у відставку, та яким, уповноваженим на те законом органом, позивачу обрахований та перевірений стаж судді, що дає право на відставку, в той час як апелянт не є встановлених законом органом, якому надані повноваження на обрахунок стажу судді, який дає право на відставку та з якого обраховується відсоток для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 19, 46, 130 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі № 420/25453/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30.01.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький