Справа № 600/5040/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/5040/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на умовах, визначених на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на умовах, визначених на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених, з військової служби, та деяких інших осіб».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні йому пенсії за вислугу років, оскільки загальна вислуга років, з урахуванням пільгового обчислення становила 28 років 06 місяців 18 днів, що дає позивачу право на призначення пенсії за вислугою років.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві відповідач вказує, що календарна вислуга років позивача є меншою за необхідну 25 календарних років і більше для призначення пенсії за вислугу років. З вказаних підстав пенсійний орган правомірно відмовив у призначенні позивачу пенсію за вислугу років.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач проходив військову службу Адміністрації Державної прикордонної служби України та відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.11.2018 р. №387-ОС виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вислуга років позивача з розрахунку на 22.11.2018 р. складає у календарному обчисленні - 19 років 07 місяців 07 днів, у пільговому - 08 років 11 місяців 11 днів, загальна 28 років 06 місяців 18 днів.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.04.2023 р. у справі №600/3695/22-а, позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України в наданні доручення Чернівецькому прикордонному загону про підготовку документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та їх надсилання до відповідного Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області. Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо підготовки та направлення до Головного управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років на умовах, визначених ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/3695/22-а, Адміністрація Державної прикордонної служби України 31.05.2023 р. звернулась до пенсійного органу із поданням про призначення пенсії ОСОБА_2 . Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу, у зв`язку із тим, що станом на 22.11.2018 р. календарна вислуга років становила 19 років 07 місяців 07 днів, що є меншою за необхідну для призначення пенсії за вислугу років. (а.с. 7-8).

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та ч.2 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту а, "в" ст. 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають, зокрема, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу; особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

За змістом норм ст. 17 Закону № 2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: військова служба.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Водночас ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393) яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Зокрема, підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби та до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України;

Аналіз наведених правових норм, а також положення Постанови № 393 (у редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби) дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Однак, суд враховує, що Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 10.07.2019 у справі № 1840/3347/18, від 22.08.2019 у справі № 295/7220/16-а, від 30.09.2019 у справі № 360/1432/19, від 27.03.2020 у справі № 569/727/17, від 23.06.2020 у справі № 750/10827/16-а, від 20.01.2021 у справі № 620/509/19 сформував висновки про те, що для отримання права на призначення пенсії за вислугою років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, а також з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Крім того, Верховним Судом зазначено, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України № 393.

Так, можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у відповідному порядку.

Вказана позиція також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.04.2023 р. у справі №600/3695/22-а зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо підготовки та направлення до Головного управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області документів, необхідних для призначення ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років на умовах, визначених ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

При цьому, у вказаному рішенні суду встановлено, що вислуга років позивача з розрахунку на 22.11.2018 р. складає у календарному обчисленні - 19 років 07 місяців 07 днів, у пільговому - 08 років 11 місяців 11 днів, загальна 28 років 06 місяців 18 днів. Таким чином, до календарної вислуги років позивача підлягає зарахуванню вислуга в пільговому обчисленні, що з урахуванням календарної вислуги років становить 28 років 06 місяців 18 днів, що є більше необхідних за Законом №2262-XII 24 календарних роки і більше, а тому дає позивачу право на призначення пенсії за вислугу років.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.04.2023 р. у справі №600/3695/22-а Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулась до пенсійного органу із поданням про призначення пенсії позивачц. Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу, у зв`язку із тим, що станом на 22.11.2018 р. календарна вислуга років становила 19 років 07 місяців 07 днів, що є меншою за необхідну для призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з ч. 2 та 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд наголошує, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/3695/22-а встановлено та зроблено висновки, що з урахуванням пільгової вислуги років загальна вислуга років позивача, визначена з дотриманням Закону № 2262-ХІІ, Порядку № 393 і Наказу № 139 та у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 28 років 06 місяців 18 днів та є достатньою для призначення пенсії за вислугу років згідно пункту "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Таким чином, висновок відповідача про відсутність у позивача на дату звільнення зі служби календарної вислуги років необхідної для набуття права на пенсію за вислугу років згідно п. а ст. 12 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є необґрунтованим, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, нормами чинного законодавства та висновками рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/3695/22-а, яке набрало законної сили.

На підставі вказаного суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, яка становить 28 років 06 місяців 18 днів, на підставі наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України документів, що враховуються при призначенні пенсії, без урахування висновків Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/3695/22-а.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначені позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність відмови у призначені позивачу пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ, виходячи з вислуги років 28 років 06 місяців 18 днів, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на умовах, визначених на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на умовах, визначених на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених, з військової служби, та деяких інших осіб».

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн згідно квитанції №7 від 19.07.2023 р.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя Т.М. Брезіна