Справа № 120/19302/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

01 лютого 2024 р. Справа № 120/19302/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про відстрочення виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.05.2022 року у задоволенні вимог адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано рішення 14 сесії 8 скликання Агрономічної сільської ради №894 від 22.09.2021 "Про затвердження проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території с.Агрономічне Вінницького району Вінницької області", яким ОСОБА_2 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

зобов`язано Агрономічну сільську раду прийняти рішення, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :01:004:2404, площею 0,12 га ОСОБА_3 , яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та передати земельну ділянку у власність ОСОБА_3 .

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023 року виправлено описку допущену в абзаці п`ятому резолютивної частини постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 120/19302/21-а, замінивши ім`я та по-батькові позивача з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ".

23.01.2024 року матеріали справи повернулися до Вінницького окружного адміністративного суду.

Разом з тим, 08.12.2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення по справі №120/19302/21-а, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення до закінчення воєнного стану на території України.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.02.2024 року.

01.02.2024 року представником позивача подано до суду заперечення на клопотання (заяву), в яких просить суд відмовити у задоволенні відповідної заяви.

Разом з тим, 01.02.2024 року від представників сторін до суду надійшли заяви, у яких вони просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду в порядку письмового провадження.

Особливості розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду визначені статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Як унормовано частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (частини 4 та 5 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наведене вище свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках.

Підставами для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

При цьому термін дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Отже, на дату звернення до суду із клопотанням про відстрочення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 року та станом на день розгляду цього клопотання в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

Пунктом 27 розділу Х Земельного кодексу України, який набрав чинності 07 квітня 2022 року, встановлено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням встановлених особливостей.

Зокрема, підпунктом 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Таким чином, незважаючи на те, що судовим рішенням від 25.10.2023 року Сьомий апеляційний адміністративний суд зобов`язав Агрономічну сільську раду прийняти рішення, яким затвердити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :01:004:2404, площею 0,12 га, яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та передати відповідну земельну ділянку у власність позивача, виконання цього рішення відповідачем у бажаний для позивача спосіб є неможливим через встановлену законом заборону.

Так, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року № 2145-XI встановлює абсолютно визначене імперативне правило, зміст якого полягає у забороні органам місцевого самоврядування під час дії воєнного стану приймати рішення про безоплатну передачу земель комунальної власності.

Така заборона узгоджується із частиною 2 статті 64 Конституції України, якою передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції.

Водночас право власності на землю гарантується частиною 2 статті 14 Конституції України, а тому не належить до переліку прав, що не можуть бути обмежені в умовах воєнного стану.

При цьому Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах Брумареску проти Румунії (заява № 28342/95), Стіл та інші проти Сполученого Королівства та ін.). Так, у рішенні від 10 грудня 2019 року по справі Михайлюк та Петров проти України (заява №11932/02) зазначено, що Суд нагадує, що вираз згідно із законом насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Поняття якість закону означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах Олександр Волков проти України (заява № 21722/11), C.G. та інші проти Болгарії (заява № 1365/07).

Відповідно до пункту 46 Доповіді Венеційської Комісії Верховенство права (Страсбург, 04 квітня 2011 року Доповідь № 512/2009, CDL-AD (2011)003rev), схваленої на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними.

У підпункті 2.3 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року № 7-р/2020 вказано, що вимогою верховенства права є дотримання принципу юридичної визначеності, що обумовлює однакове застосування норми права, недопущення можливостей для її довільного трактування.

Юридична визначеність норми права є ключовою умовою забезпечення кожному ефективного судового захисту незалежним судом.

Конституційний Суд України у рішенні від 20 червня 2019 року № 6-р/2019 акцентував увагу на тому, що юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; законодавець повинен прагнути до чіткості та зрозумілості у викладенні норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права (абзаци п`ятий, шостий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини).

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що введення в Україні воєнного стану та заборона, встановлена Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI, є саме тими обставинами, що об`єктивно роблять неможливим виконання зазначеного судового рішення і таке втручання у право позивача має чітко передбачену підставу в національному законодавстві.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 120/18520/21 та від 12 грудня 2023 року у справі № 120/12261/21.

Відтак клопотання Агрономічної сільської ради про відстрочення виконання рішення по справі №120/19302/21-а підлягає задоволенню, а тому виконання такого судового рішення слід відстрочити до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Агрономічної сільської ради про відстрочення виконання судового рішення задовольнити.

Відстрочити виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 року у справі № 120/19302/21-а до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна