Справа № 300/6831/23
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" січня 2024 р. справа № 300/6831/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боброва Ю.О.,
секретаря судового засідання Щерб`як Д.І.,
представників сторін:
позивача Бойко З.Р.,
відповідача Марєєвої А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатнафтохім до Енергетичної митниці Державної митної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України, про протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо формування електронного висновку та надіслання сформованого електронного висновку до Державної казначейської служби України для повернення ТОВ Карпатнафтохім помилково та/або надміру сплачених митних платежів у сумі 3239628,12 грн., відповідно до заяви від 17.08.2022 №833 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість під час митного оформлення імпортних товарів та зобов`язання надіслати сформований електронний висновок до Державної казначейської служби України, -
04.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю Карпатнафтохім (далі позивач, ТОВ Карпатнафтохім) звернулося до суду з адміністративним позовом до Енергетичної митниці Державної митної служби України (далі відповідач, Енергетична митниця Держмитслужби), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України (далі третя особа), про визнання протиправною бездіяльності Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо формування електронного висновку та надіслання сформованого електронного висновку до Державної казначейської служби України для повернення ТОВ Карпатнафтохім помилково та/або надміру сплачених митних платежів у сумі 3239628,12 грн., відповідно до заяви від 17.08.2022 №833 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість під час митного оформлення імпортних товарів та зобов`язання надіслати сформований електронний висновок до Державної казначейської служби України.
Позовні вимоги обґрунтовані наступними фактичними обставинами та нормами матеріального права.
ТОВ Карпатнафтохім у січні 2022 року здійснювало митне оформлення імпортного товару поліетилену високої густини марки HXF-4810 та полівінілхлориду супензійного. При митному оформленні вказаного товару декларувалася планова собівартість, яка була відома на момент його випуску у вільний обіг. Тому, відповідно до вимог статті 260 Митного кодексу України Товариство подало тимчасові митні декларації для випуску товарів у вільний обіг із зобов`язанням подати додаткову митну декларацію відповідно до статті 261 Митного кодексу України. У лютому 2022 року позивач визначив фактичну ціну товару, яка виявилася нижчою від заявленої, у зв`язку з цим відповідно до статті 260 Митного кодексу у встановлені законом строки до тимчасових митних декларацій внесені зміни шляхом подання додаткових митних декларацій типу ІМ 40 ДТ, за якими були нараховані платежі із способом розрахунку за кодом 99 Сума податку, що підлягає поверненню, що застосовується у разі повернення сум митних платежів, як це передбачено Класифікатором способом розрахунку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №1011 від 20.09.2012.
Враховуючи наведене Товариство відповідно до норм статті 301 Митного кодексу України, з урахуванням положень Податкового та Бюджетного кодексів України, а також відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, звернулося до Енергетичної митниці Держмитслужби із заявою від 17 серпня 2022 року за вих. №833 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3239628,12 грн. Заява зареєстрована відповідачем 22.08.2022 за вхідним №3835/13.
Разом з тим, у встановлені законодавством строки заява не була розглянута та вирішена. Натомість, відповідач 30.08.202 направив на адресу позивача листа №76-1/15-13/1892, у якому повідомив, що відповідно до пункту 15 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану заборонено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки Білорусь, а також про те, що на адресу Держмитслужби направлено лист-запит щодо отримання інформації про засновників та кінцевих бенефіціарних власників ТОВ Карпатнафтохім.
У подальшому, не зважаючи на неодноразові звернення позивача з вимогою повернути надмірно сплачені платежі, відповідач ухилявся від виконання покладених на нього законодавством обов`язків та не повернув Товариству кошти в сумі 3239628,12 грн.
З вказаних підстав, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини та рішення Верховного Суду просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 09.10.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням сторін.
Відповідно до ухвали суду від 27.10.2023 задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
Крім того, вказав, що при поданні заяви про повернення надмірно сплачених коштів не дотримано вимог Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/ або надміру сплачених сум митних платежів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643, зокрема у якості додатків не було додано документи, що підтверджують суму помилково та/ або надміру сплачених митних, інших платежів та не надано обґрунтування суми цих платежів (а.с. 70-74, 114-121).
30.10.2023 до суду відповідач направив відповідь на відзив, у якій, посилаючись на фактичні обставини та норми Митного і Податкового кодексів України, Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/ або надміру сплачених сум митних платежів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 84-91).
Державна казначейська служба України копію ухвали про відкриття провадження від 09.10.2023 у справі №300/6831/23 отримала через електронний кабінет у підсистемі Електронний суд, водночас правом на подання пояснень не скористалася.
В судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю.
Представниця відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Розглянувши матеріали адміністративної справи відповідно до вимог статті 262 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участі представників сторін, заслухавши їх усні пояснення, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд установив наступне.
17.08.2022 ТОВ Карпатнафтохім звернулося до Енергетичної митниці Держмитслужби із заявою за вих. №833 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3239628,12 грн. Заява зареєстрована відповідачем 22.08.2022 за вхідним №3835/13. (а.с. 30-31, 78, 122-123).
Листом від 30.08.2022 № 7.6-1/15-13/1892 відповідачем повідомлено, що питання щодо повернення ТОВ Карпатнафтохім надміру сплачених коштів буде розглянуто після отримання відповіді від Державної митної служби України щодо отримання інформації про засновників та осіб кінцевих бенефіціарів власників ТОВ Карпатнафтохім (а.с. 32, 124).
26.04.2023 листом за вих. №198 ТОВ Карпатнафтохім звернулося до Енергетичної митниці Державної митної служби України із проханням розглянути питання про повернення коштів за митними деклараціями, що вказані, у тому числі, у заяві від 17.08.2022 №833 (а.с. 33).
У листі від 04.05.2023 №76-2/7.6-15.1/13/1695 відповідачем роз`яснено, що заява позивача від 17.08.2022 №833 про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та додаткового мита під час митного оформлення імпортних товарів не відповідає вимогам Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643 (а.с. 34).
12.07.2023 ТОВ Карпатнафтохім скерувало до Енергетичної митниці Державної митної служби України клопотання щодо повідомлення результатів опрацювання запиту, надісланого відповідачем до Державної митної служби України, а також вчинення дій, передбачених наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643 (а.с. 35, 77, 125).
З огляду на вищевикладене, в порядку взаємодії, з метою запобігання завдання шкоди економічній безпеці України шляхом погіршення стабільності роботи фінансової системи держави та фінансування збройних формувань держави-агресора для ведення бойових дій проти України, митницею запропоновано позивачу надати інформацію на предмет наявності серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників ТОВ Карпатнафтохім, осіб, які пов`язані з країною агресором або осіб, на яких накладено санкції відповідно до законодавства України, або щодо інших обмежень повернення коштів з Державного бюджету України ТОВ Карпатнафтохім (а.с. 36-37, 126-127).
Оскільки після скерування заяви про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та додаткового мита під час митного оформлення імпортних товарів відповідач так і не скерував до Державної казначейської служби відповідний висновок, ТОВ Карпатнафтохім звернулося до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням зазначених вище фактичних обставин справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України (надалі МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 289 МК України моментом виникнення обов`язку із сплати митних платежів зокрема є момент фактичного ввезення товарів на митну територію України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 291 МК України, обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) у разі сплати коштів безпосередньо до державного бюджету у випадках, визначених законодавством України, з моменту списання коштів з рахунку платника податків у банку або внесення готівкових коштів у касу банку.
Згідно із ч. 1 ст. 293 МК України, особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.
Так, відповідачем не заперечується, що під час митного оформлення імпортних товарів, а саме: поліетилену високої густини марки HXF-4810 та полівінілхлориду супензійного за тимчасовими митними деклараціями та оформленими в подальшому додатковими митними деклараціями, вказаними у заяві від 17.08.2022 №833, ТОВ Карпатнафтохім надміру сплачено грошові кошти у сумі 3239628,12 грн.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 301 МК України помилково та/ або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із п.п. 43.1, 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/ або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.
Послідовність та порядок виконання дій посадовими особами Держмитслужби при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені, визначено Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів від 18.07.2017 №643 (надалі Порядок №643).
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку №643, повернення з державного бюджету помилково та/ або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.
Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених ч. 5 ст. 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.
Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
Згідно із п. 3 розділу ІІІ Порядку №643, у заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.
До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/ або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).
Так, судом досліджено копію заяви ТОВ Карпатнафтохім від 17.08.2022 №833 про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та додаткового мита під час митного оформлення імпортних товарів за тимчасовою митною декларацією та встановлено, що вона частково відповідає вимогам із п. 3 розділу ІІІ Порядку №643, оскільки містить інформацію про: суму коштів, яка була надмірно сплачена позивача із деталізацією за окремими платежами відповідно до митних декларацій та додаткових митних декларацій, причини надміру сплачених коштів (визначення митної вартості товару за попередньою ціною), найменування та код ЄДРПОУ позивача, напрям повернення коштів на поточний рахунок ТОВ Карпатнафтохім в АБ Укргазбанк, реквізити банку, розрахункові рахунки позивача, а також реквізити тимчасових митних декларацій і додаткових митних декларацій.
Крім того, суд вказує, що хоча заява від 17.08.2022 №833 й містить підписи генерального директора та головного бухгалтера ТОВ Карпатнафтохім, Порядком №643 такі вимоги не висуваються.
Водночас, до коментованої заяви позивачем не додано документів, що підтверджують суму помилково та/ або надміру сплачених митних, інших платежів та пені.
Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №643 передбачено, що підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО.
Судом вказується, що доказів неперерахування коштів за тимчасовими митними деклараціями, вказаними у заяві від 17.08.2022 №833, чи наявності у ТОВ Карпатнафтохім податкового боргу відповідачем не надано.
Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Порядку №643, у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/ або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.
За результатами опрацювання заяви ТОВ Карпатнафтохім від 17.08.2022 №833 Енергетичною митницею Держмитслужби підготований лист від 30.08.2022 № 7.6-1/15-13/1892, що відповідачем також не заперечується (а.с. 32).
При цьому, за змістом коментованого листа, відповідач не вказує про невідповідність заяви ТОВ Карпатнафтохім від 17.08.2022 №833 вимогам пп. 1-3 розділу ІІІ Порядку №643, а лише повідомляє про тимчасову неможливість розгляду питання щодо повернення надміру сплачених коштів у зв`язку із ненадходженням відповіді від Державної митної служби України.
У подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням повернутися до розгляду питання про повернення надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та додаткового мита за заявою від 17.08.2022 №833.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, відповідачем не надано суду доказів скерування позивачу відмови у поверненні надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість та додаткового мита під час митного оформлення імпортних товарів, у зв`язку із невідповідністю вимогам Порядку №643 саме заяви від 17.08.2022 №833.
Так, за змістом відзиву на позовну заяву представник Енергетичної митниці Державної митної служби України зазначає, що така відмова міститься у листі від 30.08.2022 № 7.6-1/15-13/1892, водночас вказаним листом позивача повідомлено про направлення запиту до Державної митної служби України, а не про відмову у поверненні надміру сплачених коштів.
У свою чергу, позивач покладався на легітимність добросовісних дій державного органу, на який покладено обов`язок належного розгляду заяви про повернення надміру сплачених коштів, та передбачений ст. 8 Конституції України принцип верховенства права.
Положеннями ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, якою установлено, що суди, розглядаючи справи, застосовують як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї та практику ЄСПЛ.
Так, згідно зі статтею 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції, а тому, при будь-якому втручанні державних органів у право на мирне володіння майном повинно бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної
У справі Беєлер проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів доброго врядування і належної адміністрації (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до якості закону).
В пунктах 70-71 рішення по справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини, зазначив, що принцип належного урядування передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі Лелас проти Хорватії, пункту 74).
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, пункт 58, Ґаші проти Хорватії, пункт 40, Трґо проти Хорватії, пункт 67).
З огляду на принцип належного урядування, відповідач як державний орган повинен був діяти вчасно та у належний і послідовний спосіб, аби гарантувати належну реалізацію прав позивача, водночас допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача, оскільки, з`ясувавши, що заява від 17.08.2022 №833 не відповідає вимогам Порядку №643, не направив позивачу обґрунтовану відмову.
Щодо доводів відповідача про обставини, які підпадають під дію пп. 1 п. 1 Постанови КМУ від 03.02.2022 №187 (надалі Постанова №187), суд зазначає наступне.
Так, Постановою №187 для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установлено мораторій щодо здійснення певних категорій правовідносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором.
Суд зазначає, що Постанова №187 прийнята саме з метою посилення захисту інтересів держави Україна та припинення шляхів фінансування юридичних осіб, пов`язаних з російською федерацією, що неминуче призводить до опосередкованого фінансування неспровокованої військової агресії проти України, та встановлення мораторію на виконання зобов`язань за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України, перед юридичними особами, у тому числі, створеними та зареєстрованими відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.
Слід зазначити, що Постанова №187 не містить положень щодо її впливу на взаємовідносини у податковій чи митній сфері, зокрема щодо повернення надміру сплачених коштів митних платежів.
Крім того, як вже вказувалось судом, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, визначаються ПК України, отже відповідні права не можуть встановлюватись, змінюватись або припинятись підзаконними нормативно-правовими актами.
Також, з наданих до матеріалів справи письмових доказів судом встановлено, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань кінцевими беніфіціарними власниками ТОВ Карпатнафтохім є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . При цьому, доказів наявності у вказаних осіб громадянства громадянин російської федерації відповідачем не надано.
Також, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність у позивача кінцевого бенефіціарного власника, члена або учасника (акціонера), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, російської федерації, громадянина російської федерації, або юридичної особи, створеної та зареєстрованої відповідно до законодавства російської федерації.
Щодо посилання відповідача на наявність кримінального провадження, то суд зазначає таке.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до положень ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, надано не було.
На час розгляду справи відсутні відомості про наявність вироку у вказаному кримінальному провадженні чи будь-якого іншого кінцевого рішення у цій справі.
Щодо посилань на ненадання позивачем інформації про кінцевих серед кінцевих бенефіціарних власників, членів або учасників ТОВ Карпатнафтохім, осіб, які пов`язані з країною агресором або осіб, на яких накладено санкції відповідно до законодавства України, суд зазначає, що Порядком №643 подання таких відомостей для повернення надміру сплачених сум митних платежів не передбачено.
Водночас, судом вказується, що за змістом листа від 30.08.2022 № 7.6-1/15-13/1892 така інформація запитувалася відповідачем у Державної митної служби України, однак відповідь на вказані запити та самі запити у матеріалах справи відсутні.
Також суд критично ставиться до посилань Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, який на переконання відповідача, має обраховуватися зі дня отримання ТОВ Карпатнафтохім листа від 30.08.2022 №7.6-1/15-13/1892, оскільки вказаним листом позивача повідомлено про відкладення розгляду його заяви до моменту отримання відповіді від Державної митної служби України.
При цьому, у подальшому позивач проявляв обґрунтовану зацікавленість у вирішенні даного питання, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями його заяв до відповідача, що свідчить про відсутність у діях ТОВ Карпатнафтохім невиправданого зволікання.
За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту у даній справі, суд керується наступним.
Так, рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003 від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Так, відповідно до п. 6 розділу ІІІ Порядку №643, якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.
На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.
Згідно із п. 7 розділу ІІІ Порядку №643, сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.
Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.
Верховний Суд України в постанові від 01.03.2016 року у справі №826/4860/13-а (№21-4564a15) сформував правову позицію відповідно до якої правильним способом захисту позивача у вказаній категорії справ є вимога про зобов`язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов`язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Правова позиція щодо належного способу захисту платника податків в такій категорії спорів висловлена також в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 року у справі
№815/2058/17 та у постанові від 31.08.2020 року по справі №815/2025/17.
Тому, з огляду на викладене, а також з метою ефективного захисту порушеного права позивача заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у такий належний спосіб: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо формування електронного висновку та надіслання сформованого електронного висновку до Державної казначейської служби України для повернення ТОВ Карпатнафтохім помилково та/або надміру сплачених митних платежів у сумі 3239628,12 грн. відповідно до заяви від 17.08.2022 №833 та зобов`язання відповідача сформувати електронний висновок про повернення позивачу помилково та/або надміру сплачених митних платежів у сумі 3239628,12 грн. відповідно до заяви від 17.08.2022 №833 та надіслати сформований електронний висновок до Державної казначейської служби України для виконання.
Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Енергетичної митниці Державної митної служби України на користь ТОВ Карпатнафтохім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5368 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Енергетичної митниці Державної митної служби України щодо формування електронного висновку та надіслання сформованого електронного висновку до Державної казначейської служби України для повернення ТОВ Карпатнафтохім помилково та/або надміру сплачених митних платежів у сумі 3239628 (три мільйони двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 12 копійок, відповідно до заяви від 17.08.2022 №833 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість під час митного оформлення імпортних товарів.
Зобов`язати Енергетичну митницю Державної митної служби України сформувати електронний висновок про повернення ТОВ Карпатнафтохім помилково та/або надміру сплачені митні платежі у сумі 3239628 (три мільйони двісті тридцять дев`ять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 12 копійок, відповідно до заяви від 17.08.2022 №833 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість під час митного оформлення імпортних товарів та надіслати сформований електронний висновок до Державної казначейської служби України для виконання.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці Державної митної служби України на користь ТОВ Карпатнафтохім сплачений судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Карпатнафтохім, код в , вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківська обл., 77306;

Відповідач Енергетична митниця Державної митної служби України, код в , вул. Світлицького, 28-А, м. Київ, 04215;

Третя особа Державна казначейська служба України, код в , вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.

Рішення в повному обсязі складене 22 січня 2024 р.