Справа № 200/4243/22
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року справа №200/4243/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В. , Блохіна А.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 р. у справі № 200/4243/22 (головуючий І інстанції Череповський Є.В. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач-2), в якому просив:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.01.2022 №64 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.01.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 25.12.2000 по 20.06.2001, з 01.08.2001 по 26.08.2001, з 08.10.2001 по 06.01.2002, з 04.02.2002 по 17.07.2002, з 17.07.2002 по 07.07.2003, з 23.07.2003 по 18.11.2018, з 21.11.2018 по 08.01.2022 року, із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.01.2022 №64 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.07.2022 року №64 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 08.01.2022 року про призначення пенсії за віком напільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 250,00 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 250,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що страховий стаж заявника складає 38 років 10 місяців 05 днів, пільговий стаж підземної роботи, що дає право на призначення пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону 1058 складає 18 років 08 днів, пільговий стаж відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 №202 та роз`яснень Міністерства соціального захисту населення від 10.01.1992 №8 складає 24 роки 16 днів.

Скаржник щодо зобов`язання судом зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 25.12.2000 по 20.06.2001, з 01.08.2001 по 26.08.2001, з 08.10.2001 по 06.01.2002, з 04.02.2002 по 17.07.2002, з 17.07.2002 по 07.07.2003, з 23.07.2003 по 18.11.2018, з 21.11.2018 по 08.01.2022, зазначає, що зобов`язання в цій частині рішення є безпідставними, у зв`язку з тим, що ці періоди роботи були управлінням зараховані до пільгового стажу в добровільному порядку за виключення періодів безоплатних відпусток та страйків.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивачем, згідно зі свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 , було змінено власне прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 .

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 , позивач в періоди: 25.12.2000 прийнятий учнем підземного гірника та направлений на ділянку з видобутку вугілля №3; з 02.01.2001 по 30.01.2001 теоритичне навчання з професії гірник підземний з відривом від роботи; 02.03.2001 переведено гірником підземним 3 розряду на цій же ділянці; 20.06.2001 звільнений за власним бажанням; 01.08.2001 прийнятий гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті на ділянку МДО; 26.08.2001 звільнений за власним бажанням; 08.10.2001 прийнятий гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті на ділянку МДО; 06.01.2002 звільнений за власним бажанням; 04.02.2002 прийнятий гірником підземним 3 розряду на ділянку з видобутку вугілля №3; 17.07.2002 переведений учнем підземного гірника очисного забою на ділянку з видобутку вугілля №3; з 18.07.2002 по 26.08.2002 теоретичне навчання з професії гірник очисного забою з відривом від роботи; 11.10.2002 переведений гірником очисного забою 5 розряду; 07.07.2003 звільнений за власним бажанням; 23.07.2003 прийнятий гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; 18.11.2018 звільнений за власним бажанням; 21.11.2018 прийнято гірником очисного забою 4 розряду підземним з повним рабочим днем у шахті.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04-14/3830 від 22.10.2021 року Позивач в період з 23.07.2003 року по 18.11.2018 року працював повний робочий день на Шахті Россія, Котляревська за посадою гірник очисного забою ділянка №4, що передбачена Списком №1. 03.2005 1 день, 08.2015 1 день, 05.2018 6 днів, 06.2018 3 дні, 10.2018 22 дні, брав участь у страйках. Перебував в учбових відпустках: 10.2006 1 день, 09.2009 3 дні, 10.2009 4 дні, 01.2010 8 днів, 02.2010 7 днів, 06.2010 8 днів, 09.2010 7 днів, 01.2011 12 днів, 02.2011 3 дні, 06.2011 8 днів, 09.2011 7 днів, 01.2012 20 днів, 05.2012 13 днів, 08.2012 5 днів, 09.2012 2 дні, 01.2013 13 днів, 02.2013 7днів, 06.2013 12 днів, 09.2013 7 днів, 01.2014 11 днів, 02.2014 9 днів, 05.2014 6 днів, 06.2014 14 днів, 10.2014 7 днів, 01.2015 13 днів, 03.2015 31 день, 04.2015 30 днів, 05.2015 31 день, 06.2015 30 днів. Легкий труд (поверхня): 10.2003 9 днів, 10.2005 8 днів. Перебував у відпустках без збереження заробітної плати: 09.2003 2 дні, 04.2005 1 день, 02.2009 2 дні, 04.2013 3 дні, 06.2014 2 дні, 08.2014 3 дні, 09.2014 3 дні, 01.2015 1 день, 02.2015 4 дні.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1-1908 від 29.07.2021 року Позивач працював повний робочий день у ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним засобом з 25.12.2000 по 02.01.2001 за посадою учень гірника підземного дільниці з видобування вугілля №3, що передбачена Списком №1, з 02.01.2001 по 30.01.2001 теоритичне навчання за професією гірник підземний з відривом від роботи, що передбачена Списком №1, з 30.01.2001 по 02.03.2001 за посадою учень гірника підземного дільниці з видобування вугілля №3, що передбачена Списком №1, з 02.03.2001 по 20.06.2001 за посадою гірник підземний дільниці з видобування вугілля №3, з 04.02.2002 по 17.07.2002 гірник підземний дільниці з видобування вугілля №3, що передбачена Списком №1, з 17.07.2002 по 18.07.2002 учень підземного гірника очисного забою дільниці з видобування вугілля №3, що передбачена Списком №1, з 18.07.2002 по 26.08.2002 теоретичне навчання за професією підземний гірник очисного забою, що передбачена Списком №1, з 26.08.2002 по 11.10.2002 за посадою учень підземного гірника очисного забою, що передбачена Списком №1, з 11.10.2002 по 07.07.2003 за посадою підземний гірник очисного забою, що передбачена Списком №1. Брав участь у страйках 03.2001 4 дні. Відпустка без збереження заробітної плати 12.2002 1 день, Прогули: 10.2002 2 дні, 12.2002 1 день.

Відповідно до довідки яка уточнює особливий характер чи умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії №1-139 від 11.08.2021, Позивач працював повний робочий день та виконував горні роботи по видобутку вугілля підземним способом на ДП Шахта ім. Д.С. Коротченко з 01.08.2001 по 26.08.2001 за посадою горнорабочий підземний 3 розряду на ділянкі МДО, що передбачена Списком №1.

Відповідно до довідки яка уточнює особливий характер чи умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії №1-171 від 06.10.2021, Позивач працював повний робочий день та виконував горні роботи по видобутку вугілля підземним способом на ДП Шахта ім. Д.С. Коротченко з 08.10.2001 по 06.01.2002 за посадою горнорабочий підземний 3 розряду на ділянкі МДО, що передбачена Списком №1.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №4 від 04.01.2022 року Позивач працював повний робочий день у ПрАТ Шахтоуправління Покровське з 21.11.2018 по 03.12.2018 за посадою гірник очисного забою з оплатою підземного робочого, що передбачена Списком №1, з 04.12.2018 за посадою гірник очисного забою дільниці №8 з оплатою піземного робочого з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком №1.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж Позивача за періоди роботи з 2001 року по листопад 2018 року, за кодом підстави ЗП3013А1, ЗП3014А2. Страхові внески за спірні періоди сплачувались.

08.01.2022 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням відповідача-2 від 13.01.2022 № 64 відмовлено позивачу про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Так, вік заявника 39 років. Страховий стаж особи з урахуванням пільгового стажу роботи становить 38 років 6 місяців 04 дні. Пільговий стаж за даними документами становить (ст.14-25) 19 років 06 місяців 20 днів. Результати розгляду документів доданих до заяви: до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Працює. Право на пенсійну виплату набуде 15.06.2022.

Рішенням відповідача-1 було надано про відмову в призначенні пенсії незалежно від віку від 21.07.2022 №64 в зміну рішення про відмову в призначенні пенсії від 13.01.2022 №64, відповідно до якого страховий стаж позивача становить 38 років 10 місяців 05 днів, в тому числі пільговий стаж за провідними професіями 18 років 00 місяців 08 днів, пільговий стаж відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994 р. № 202 та роз`яснень МСЗУ від 10.01.1992 р. № 8 склав 24 роки 0 місяців 16 днів. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди. Позивач матиме право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини 2 статті 114 Закону №1058 за досягнення 50-річного віку з 05.02.2032 р.

Згідно наданого розрахунку стажу, судом встановлено, що відповідачем-1 не було зараховано до пільгового стажу позивача наступні періоди: з 02.03.2001 по 05.03.2001, з 12.10.2002 по 15.10.2002, з 01.09.2003 по 02.09.2003, з 01.10.2003 по 09.10.2003, 01.03.2005, 01.04.2005, з 01.10.2005 по 08.10.2005, 01.10.2006, з 01.02.2009 по 02.02.2009, з 01.09.2009 по 03.09.2009, з 01.10.2009 по 04.10.2009, з 01.01.2010 по 08.01.2010, з 01.02.2010 по 07.02.2010, з 01.06.2010 по 08.06.2010, з 01.09.2010 по 07.09.2010, з 01.01.2011 по 12.01.2011, з 01.02.2011 по 03.02.2011, з 01.06.2011 по 08.06.2011, з 01.09.2011 по 07.09.2011, з 01.01.2012 по 20.01.2012, з 01.05.2012 по 13.05.2012, з 01.08.2012 по 05.08.2012, з 01.09.2012 по 02.09.2012, з 01.01.2013 по 13.01.2013, з 01.02.2013 по 07.02.2013, з 01.04.2013 по 03.04.2013, з 01.06.2013 по 12.06.2013, з 01.09.2013 по 07.09.2013, з 01.01.2014 по 11.01.2014, з 01.02.2014 по 09.02.2014, з 01.05.2014 по 06.05.2014, з 01.06.2014 по 16.06.2014, з 01.08.2014 по 03.08.2014, з 01.09.2014 по 03.09.2014, з 01.10.2014 по 07.10.2014, з 01.01.2015 по 14.01.2015, з 01.02.2015 по 04.02.2015, з 01.03.2015 по 30.06.2015, 01.08.2015, з 01.05.2018 по 06.05.2018, з 01.06.2018 по 03.06.2018, з 01.10.2018 по 22.10.2018, з 19.11.2018 по 20.11.2018.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідачів стосовно зарахування відповідних періодів до пільгового стажу та відповідно відмови в призначені пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Отже, зазначеним Порядком передбачено підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою сам у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Професії (посади) позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до відповідного Списку чинного на період його роботи, що не заперечувалось відповідачем.

Матеріали справи свідчать, що відповідний стаж роботи позивача на посадах передбаченим Списком з повним робочим днем, підтверджується записами в трудовій книжці та відповідними уточнюючими довідками.

Також, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) також містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 2001 року по листопад 2018 року, за кодом підстави ЗП3013А1, ЗП3014А2. Страхові внески за спірні періоди сплачувались.

Отже, трудова книжка позивача містить відповідні записи про роботу позивача.

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 (далі Порядок №454):

-під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам;

-під кодом ЗПЗ014А2 обліковується спеціальний стаж працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Стосовно доводів відповідача з приводу не зарахування періодів роботи позивача у зв`язку із наданням відпустки без збереження заробітної плати, учбових відпусток, страйках, суд зазначає наступне.

Навчання професії гірник очисного забою, гірник підземний відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 17 Закону України Про професійно-технічну освіту передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено типи професійно-технічних навчальних закладів, зокрема, до професійно-технічних навчальних закладів належить навчально-курсовий комбінат.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05 листопада 1993 року № 02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Матеріали справи свідчать, що на курси за професією позивач направлявся підприємством та наступного дня після закінчення навчання продовжував працювати за набутою професією з повним робочим днем у шахті.

Отже, позивач проходив навчання та працював за фахом, а присвоєна кваліфікація є роботою за набутою професією в розумінні ст.38 Закону України Про професійно-технічну освіту, тому відповідач 2 неправомірно не зарахував до пільгового стажу вищезазначені періоди навчання.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст.4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Відтак, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Висновок відповідає правовій позиції, наведений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а.

Матеріали справи не містять доказів, що не зараховані відповідачем періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати не пов`язані з виробничою необхідністю.

Відповідно до статті 28 Закону України Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів) від 03 березня 1998 року № 137/98-ВР (далі - Закон № 137/98-ВР) організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. […]. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

Отже, перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки в разі визнання такого страйку судом незаконним.

Відповідачем доказів того, що страйк, в якому приймав участь позивач, визнано незаконним у судовому порядку, не надано.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Згідно п. 1.9 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи, в тому числі і стосовно простою від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів тощо.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують роботу позивача.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи позивача до стажу роботи (пільгового) та відмовлено у призначенні пенсії на підставі ч.3 ст.114 Закону № 1058.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в іншій частині, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 р. у справі № 200/4243/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 р. у справі № 200/4243/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 31 січня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко