Справа № 380/5573/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/5573/23 пров. № А/857/19342/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року (головуючий суддя Крутько О.В., м. Львів) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.12.2022 № 13646/13-01-24-08, від 07.12.2022 № 13653/13-01-24-08, від 07.12.2022 № 13649/10-01-24-08, від 07.12.2022 № 13657/13-01-24-08 та від 07.12.2022 № 13645/13-01-24-08.

Позов обгрунтовує тим, що на підставі договору поставки № 202223 від 17.05.2022 ним придбано у ТОВ ЛОГОС СПОРТ ДНІПРО транспортний засіб квадроцикл OUTLANDER. Зазначає, що його основною господарською діяльністю є діяльність з лісопильного та стругального виробництва (код 16.10) та діяльність посередників з торгівлі деревиною (код 46.13). Використання квадроцикла в таких умовах є необхідним та прямо пов`язаним з його господарською діяльністю. Вважає неправомірними доводи відповідача про відсутність зв`язку між використанням квадроцикла та господарською діяльністю через ненадання документів про реєстрацію квадроцикла в органах МВС і відсутністю у позивача водійських прав, оскільки зазначені порушення є порушенням Правил дорожнього руху та обліку транспорту, а не податкового законодавства. Стверджує, що квадроцикл не є об`єктом оподаткування або об`єктом, який пов`язаний з оподаткуванням. Також зазначає, що у нього не виникає податкових зобов`язань у зв`язку з орендою приміщення цеху у с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області, оскільки він не сплачує у зв`язку з використанням цього приміщення ні податку з нерухомого майна, ні плати за землю, ці податки оплачує власник цеху, тому вважає, що спірним є обов`язок подання ним повідомлення Форми 20-ОПП щодо квадроцикла та приміщення виробничого цеху.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обгрунтовує протиправністю оскаржуваних рішень. Зазначає, що ознайомившись з актом перевірки, позивачем було надіслано заперечення з усіма необхідними документами, зокрема, подано договір нерегулярного короткострокового безоплатного користування від 25.05.2022, тому на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вказані пояснення та документи були наявні у відповідача, відтак висновок суду першої інстанції про ненадання контролюючому органу документів, які стосуються господарської діяльності, є помилковим. Також зазначає, що відсутність реєстрації транспортного засобу та прав відповідної категорії є порушенням правил дорожнього руху та обліку транспорту, а не податкового законодавства. Вказує, що порушення вимог п. 63.3 ст. 63 ПК України не визнає і та обставина, що ним подано повідомлення форми 20-ОПП у зв`язку з придбанням квадроцикла та отриманням в оренду цеху означає зовсім не те, що він визнає такий обов`язок, а те, що з метою запобігання накладенню штрафних санкцій, виконав дії, які вважав необов`язковими. Звертає увагу на те, що у різних частинах акта перевірки встановлені протилежні обставини. Вважає, що право на податковий кредит у нього виникло за фактом отримання квадроцикла та податкової накладної, а тому податковий кредит у декларації з ПДВ за липень 2022 сформовано правильно і жодних порушень п. 198.2 ст. 198 ПК України ним не вчинено. Наголошує, що купівля квадроцикла обумовлена необхідністю доїзду до місця огляду лісоматеріалів, а доказом фактичного використання квадроцикла є товарно-транспортні накладні, складені у процесі виконання договорів від 19.05.2022 № 1383/0/2кв-0/2022/el, від 26.05.2022 № 1449/0/2кв-0/2022/el, від 21.06.2022 № 1678/0/2кв-0/2022/el. Крім того, зазначає про безпідставність твердження відповідача про обов`язковість використання шляхових листів, оскільки така вимога скасована ще 05.07.2011 Законом України №3565 (зміни до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» ). Наголошує, що ні документів про відрядження, ні шляхових листів він як фізична особа-підприємець не був зобов`язаний складати, не складав і не міг їх надати, відповідно податковий орган не мав права вимагати надання таких.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду представник позивача Чорній Р.Ю. підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників, проаналізувавши письмові докази, які є в матеріалах справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Згідно з КВЕД видами діяльності позивача визначено 16.10 Лiсопильне та стругальне виробництво, 46.13 Дiяльнiсть посередникiв у торгiвлi деревиною, будiвельними матерiалами та санiтарно-технiчними виробами, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, в тому числі, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість, по податковій декларації з ПДВ за липень 2022 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки №13825/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 від 03.11.2022.

Перевіркою встановлено порушення:

1. п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасного повідомлення та неподання контролюючим органам відомостей про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за встановленою формою (форма 20-ОПП);

2. п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України - за незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків;

3. п. 198.5, п. 198.2, п. 200.1 ст. 200, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по ПДВ за липень 2022 року на 80 471 грн., що призвело до: - завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2022 року (значення р.19 декларації) на 83 741 грн.; - завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2022 року (значення р.21 декларації) на 34 793 грн.; - завищення суми бюджетного відшкодування (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2 (рядок 3 Д3) за липень 2022р. у розмірі 48 948 грн.;

4. п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних за травень 2022 року.

На підставі акту перевірки прийнято такі податкові повідомлення-рішення:

-податкове повідомлення-рішення від 07.12.2022 № 13646/13-01-24-08, згідно з яким за порушення п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст. 44 Податкового кодексу України в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю до ФОП ОСОБА_1 на підставі пункту 121.1 абз.2 статті 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020 грн;

-податкове повідомлення-рішення від 07.12.2022 № 13653/13-01-24-08, згідно з яким у зв`язку з встановленням при проведенні перевірки порушення пунктів 198.5, п.198.2 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України зменшено ФОП ОСОБА_1 суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість відповідно до п.123.2 ст. 123 Податкового кодексу України на 48948,00 грн., застосовано штрафні санкції у розмірі 12237 грн;

-податкове повідомлення-рішення від 07.12.2022 № 13649/10-01-24-08, згідно якого у зв`язку з встановленням при проведенні перевірки порушення п.198.2, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2022 року на 34 793 грн;

-податкове повідомлення-рішення від 07.12.2022 № 13657/13-01-24-08, згідно якого за порушення п.198.5, п.198.2 ст. 198, п.200.1 ст. 200, п.200.4 ст. 200, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на підставі п.120.1.2, п.120-1 Податкового кодексу України до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 41870,50 грн;

-податкове повідомлення-рішення від 07.12.2022 № 13645/13-01-24-08, згідно з яким за порушення п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України та п.8.4 розділу VІІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, в частині несвоєчасного повідомлення та неподання контролюючим органам відомостей про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за встановленою формою (форма 20-ОПП), на підставі п.117.1 ст. 117 Податкового кодексу України до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 680 грн.

Позивач, не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано висновки акта перевірки, не доведено використання придбаного квадроцикла у його господарській діяльності, так як не надано контролюючому органу документів на підтвердження транспортування вказаного квадроцикла до лісовозних доріг, а договір нерегулярного короткострокового безплатного користування від 25 травня 2022 року долучено після завершення перевірки та складення акту перевірки; не надано будь-яких облікових документів на зазначений транспортний засіб.

Суд першої інстанції зазначив, що у позивача на час проведення перевірки були відсутні документи, що підтверджують реєстрацію транспортного засобу - квадроцикла марки OUTLANDER, відсутнє посвідчення водія відповідної категорії для керування вищезазначеним колісним транспортним засобом, а також, що ФОП ОСОБА_1 не надав документів про залучення інших осіб до керування вказаним транспортним засобом чи відповідних документів на обґрунтування підстав для залучення таких осіб.

Суд першої інстанції вказав, що позивач висновки акту перевірки про несвоєчасне подання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ПП, не спростував, та фактично визнав порушення вимог п.63.3 ст.63, п.117.1 ст. 117 Податкового кодексу України та п.8.4 Розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, а тому прийшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі ПК України), зокрема, він визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За приписами п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Львівській області від 17.10.2022 №2254-ПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, в тому числі, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість, по податковій декларації з ПДВ за липень 2022 року.

В ході проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2022 року (від 17.08.2022 № ), в якій задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість 30 884 грн., усього податкового кредиту 142 798,00 грн.; від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного зобов`язання та сумою податкового кредиту за липень 2022 року в розмірі 111 914 грн., задекларована сума бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (рядок 20.2, 20.2.1) у розмірі 48 948,00 грн., задекларована сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 62 966,00 грн.

Перевіркою виявлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за липень 2022 року у розмірі 111 914 грн. є здійснення торгівлі пиломатеріалами в асортименті на території України та здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, які згідно з чинним законодавством оподатковуються за нульовою ставкою, придбання транспортного засобу (квадроцикл марки OUTLANDER, пасажирський, для їзди по бездоріжжю, не призначений для використання на дорогах загального користування) та придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг.

Висновками акту перевірки встановлено наявність порушень п. 198.5, п. 198.2, ст. 198 п. 200.1 ст. 200, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по ПДВ за липень 2022 року на 80 471 грн., що призвело до: - завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2022 року (значення р.19 декларації) на 83 741 грн.; - завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2022 року (значення р.21 декларації) на 34 793 грн.; - завищення суми бюджетного відшкодування (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2 (рядок 3 Д3) за липень 2022р. у розмірі 48 948 грн. стосуються операцій з придбання квадроцикла та палива для нього і відображення їх наслідків у декларації з ПДВ за липень 2022 року.

Підставою для висновків про наявність порушень є відсутність чи ненадання платником документів за цими операціями.

В акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_2 не надав до перевірки оригіналів документів: банківських виписок, дебіторської та кредиторської заборгованості, вантажно-митних декларацій, товарно-транспортних накладних та інших документів, пов`язаних із підприємницькою діяльністю, що унеможливлює визначити повноту нарахувння податкового зобов`язання та податкового кредиту за період, що перевірявся.

На сторінці 8 акту вказано, що позивачу вручено вимоги про надання інформації та її документального підтвердження від 21.10.2022 №532/6/13-01-42-08 та від 24.10.2022 №18883/6/13-01-24-08.

Як вбачається з цих вимог, ФОП ОСОБА_2 зобов`язано надати документи, але конкретних документів не зазначено.

Водночас, зі змісту даного акту, а саме з п. 2.3 вбачається, які документи були використані у ході перевірки, зокрема, договір поставки №202223 від 17.05.2022, рахунок-фактура №083-22 від 18.05.2022, видаткова накладна №083-22 від 23.05.2022, довідка (сертифікат) №0286-22 від 10.02.2022, витяг з ВДВ № щодо придбання квадроцикла №500020/2022/004712, договори щодо придбання необробленої сировини та товарно-транспортні накладні, складені в процесі їх виконання, виписка банку за період з 01.06.22-31.07.22.

На сторінці 12 акту перевірки контролюючим органом також наведено перелік документів, які ФОП ОСОБА_1 надав до перевірки, а саме, договір поставки №202223 від 17.05.2022 з ТОВ «Логос спорт Дніпро», рахунок-фактура N 083-22 від 18.05.2022, видаткова накладна № 083-22 від 23.05.2022, довідка (сертифікат) № 0286-22 від 10.02.2022, виписка ТОВ «Логос спорт Дніпро», витяг ВМД UА500020/2022/004712, договір поставки № 1910 від 19.10.2018 з «Креативспорт», договір купівлі-продажу необробленої деревини N 1383/0/2кв-0/2022/е1 від 19.05.2022, договір купівлі-продажу необробленої деревини № 1449/0/2кв-0/2022/е1 від 26.05.2022, Договір купівлі-продажу необробленої деревини N 1678/0/2кв-0/2022/е1 від 21.06.2022, ТТН N 000451 від 25.07.22, ТТН № 634/68 від 25.07.22 серії ЛВА, ТТН N 270578 від 25.07.22 серії ЛВД, виписки банку по р/р НОМЕР_2 АТ «Кредобанк» за період з 01.05.22-31.07.2022.

Колегія суддів зазначає, що висновки про відсутність документів щодо придбання квадроцикла та його використання в господарській діяльності, які наведені в акті перевірки, є суперечливими, оскільки, як зазначено вище, у п. 2.3 та на ст. 12 акту перевірки податковим органом визнається, що позивач подав документи, які прямо стосуються господарських операцій з придбання квардроцикла, палива до нього та їх використання у господарській діяльності, відтак твердження податкового органу про ненадання цих документів, що унеможливлює підтвердження показників декларації з ПДВ за липень, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Щодо твердження податкового органу, що для доведення використання позивачем квадроцикла у його діяльності з придбання у заготівельних організацій деревини (з метою її наступної переробки на лісопродукцію і продажу) позивач має надати документи про його відрядження на місце прийняття деревини та шляхові листи на використання транспортнихзасобів, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 17.03.2011р. №362 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Таким чином, для службового відрядження, яким може оформлятися виконання обов`язків у іншій місцевості, необхідною є наявність сторін - роботодавця і працівника.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку дії позивача щодо приймання від постачальника свіжозрізаної деревини на лісових складах не можуть підпадати під поняття «відрядження». Позивач є фізичною особою-підприємцем та не перебуває з будь-ким у трудових відносинах, відтак документи про відрядження ним не можуть складатись і, відповідно, не могли бути надані до перевірки.

Щодо обов`язковості подання шляхових листів, то колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України від 05.07.2011 року № 3565-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" у текстах законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про міліцію" вилучено посилання на шляхові листи будь-яких автотранспортних засобів.

Отже, підприємства, які експлуатують автотранспортні засоби, мають право не виписувати водіям шляхові листи. За необхідності підприємства самостійно приймають рішення стосовно використання шляхових листів у своїй господарській діяльності.

Таким чином, у позивача не виникало обов`язку складати документи про відрядження, шляхові листи, а податковий орган не мав права вимагати надання таких та трактувати їх відсутність як правопорушення.

Відтак, висновки Акту перевірки про порушення п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44 ПК України в частині незабезпечення зберігання документів та ненадання посадовим особам, які проводять перевірку документів, що підтверджують показники податкової звітності платника податків, не відповідають фактичним обставинам та спростовуються обставинами, встановленими в акті перевірки.

Стосовно доведеності порушення позивачем п. 198.5 ст.198 ПК України (ненарахування податкових зобов`язань у зв`язку з використанням товарів придбаних з ПДВ і з реалізацією права на податковий кредит в операціях, що не є господарською діяльністю), то колегія суддів зазначає, що відповідно до абз. г п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість у разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

В акті перевірки зроблено висновок про те, що квадроцикл та паливо для нього були використані в операціях, що не є господарською діяльністю.

Як вже було зазначено, згідно з КВЕД видами діяльності позивача визначено 16.10 Лiсопильне та стругальне виробництво, 46.13 Дiяльнiсть посередникiв у торгiвлi деревиною, будiвельними матерiалами та санiтарно-технiчними виробами.

Як встановлено з пояснень позивача, у процесі здійснення цих видів діяльності позивач купує на спеціалізованих аукціонах необроблену деревину, що підтверджується договорами купівлі-продажу необробленої деревини N 1383/0/2кв-0/2022/е1 від 19.05.2022, № 1449/0/2кв-0/2022/е1 від 26.05.2022, №1678/0/2кв-0/2022/е1 від 21.06.2022, які були подані позивачем до перевірки.

Відповідно до змісту цих договорів постачання товару за ними здійснюється постачальниками на умовах франко-склад Продавця (склад верхній, проміжний, нижній). Ці умови оголошуються заздалегідь в умовах кожного лота, представленого до торгів на спеціалізованому аукціоні.

Згідно з абз.4 п.1.2 Розділу І «Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості», затверджених Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 13.07.2005 №119 верхній лісосклад - це лісопромисловий склад, розташований біля лісовозної дороги (автомобільної, залізничної вузької колії) чи водного об`єкта і призначений для тимчасового зберігання деревної сировини, її навантажування на транспортні засоби для подальшого вивезення на нижні лісопромислові склади або пункти споживання, проміжні лісосклади, а при необхідності - і її оброблення (очищення дерев від гілок і сучків, повного чи часткового розкряжування, корування тощо).

Таким чином, прийняття необробленої деревини за умовами торгів та укладених за їх наслідками договорів відбувається біля лісовозних доріг, до яких звичайним транспортом дістатися неможливо, відтак колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що необхідним в таких умовах є використання квадроцикла, що прямо пов`язано з його господарською діяльністю.

Також доказом фактичного використання квадроцикла у господарській діяльності є товарно-транспортні накладні щодо прийому - передачі необробленої деревини, складені у процесі вищезазначених договорів.

В акті перевірки не міститься жодних доводів на спростування цих обставин та документів, наданих на їх підтвердження.

Колегія суддів також не погоджується з висновками акта перевірки про те, що серед здійснюваних позивачем видів діяльності немає лісозаготівлі та виробництва сирої деревини (круглого лісоматеріалу) з кодом 02.20.

Відповідно до Методологічних основ та пояснень Класифікації видів економічної діяльності (КВЕД-2010), затверджених Наказом Держкомстату від 23.12.2011 №396 клас 02.20 «Лїсозаготівлі» включає:

- заготівлю круглого лісоматеріалу для деревообробної промисловості;

- заготівлю круглого лісоматеріалу, який використовують в необробленому вигляді, такого як рейки, огорожі, стовпи та жердини;

- збирання та заготівлю паливної деревини;

- збирання та заготівлю відходів паливної деревини, які залишилися після її заготівлі;

- заготівлю деревного вугілля в лісі (традиційним методом).

Колегія суддів зазначає, що позивач не є постачальником необробленої сировини, а є її покупцем. Лісозаготівля не є єдиним видом діяльності, здійснення якого потребує виїзду на верхній лісосклад, відтак висновки акту перевірки про те, що потреба використання квадроцикла обмежується лише діяльністю за кодом 02.20 є необгрунтованими.

Також апеляційний суд не погоджується з висновками Акту про недоведеність використання квадроцикла у господарській діяльності позивача через відсутність документів щодо транспортування квадроцикла до місць на межі доріг загального користування для подальшого пересування по бездоріжжю.

Позивачем були надані пояснення, що квадроцикл має невеликі розміри і транспортується вантажним мікроавтобусом, який він винаймає на короткі проміжки часу, коли виникає необхідність прибуття до верхніх лісоскладів постачальників.

На підтвердження наведених обставин позивачем до Заперечень від 19.11.2022 на акт перевірки був доданий договір нерегулярного короткострокового безоплатного користування від 25.05.2022 та акти прийому-передачі транспортного засобу.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що актом перевірки не підтверджено фактів використання придбаного позивачем квадроцикла в операціях, що не є господарською діяльністю.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 201.10 ст 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Матеріалами справи підтверджується і визнається відповідачем, що позивачем на підставі договору поставки №202223 від 17.05.2022 придбано у ТОВ «Логос спорт Дніпро» транспортний засіб квадроцикл марки «OUTLANDER».

Факт придбання та фактичного отримання даного квадроцикла та наявність зареєстрованих податкових накладних №80 від 18.05.2022 та №100 від 23.05.2022 за цією операцією контролюючим органом в акті перевірки не заперечується.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючий орган за основним місцем обліку про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням.

При цьому, у п. 22.1 ст. 22 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Для здійснення податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (із змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1588).

Відповідно до пункту 8.1. Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно пункту 8.2. Порядку № 1588 об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за ф. № 20-ОПП з інформацією про об`єкти оподаткування, які зареєстровані у відповідному державному органі без присвоєння реєстраційного номера (кадастрового номера, реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна), подаються до контролюючого органу за основним місцем обліку в паперовому вигляді із доданням копії документа, що підтверджує реєстрацію об`єкта оподаткування у відповідному державному органі. У такому разі графа 12 «Реєстраційний номер об`єкта оподаткування» повідомлення за ф. № 20-ОПП не заповнюється (п. 8.4 Порядку № 1588).

Інформація про об`єкти оподаткування такі як - товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) відображається у відповідній податковій звітності платника податків (податкові декларації з податку на прибуток, з податку на додану вартість, Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску тощо), тому про такі об`єкти оподаткування не потрібно повідомляти у повідомленні за ф. № 20-ОПП.

Платники податків можуть переглянути інформацію про об`єкти оподаткування та контролюючі органи, у яких платник податків перебуває на обліку за неосновним місцем обліку, в приватній частині Електронного кабінету (п. 8.8 Порядку № 1588).

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що придбання квадроцикла та оренда приміщення цеху для зберігання цього квадроцикла на сплату податків та зборів не впливає, так як позивач є фізичною особою-підприємцем, суб`єктом спрощеної системи оподаткування ІІІ групи, у якого єдиний податок сплачується з доходу.

Також у зв`язку з придбанням квадроцикла не виникають податкові зобов`язання зі сплати ПДВ, оскільки об`єктом оподаткування цим податком є операції з постачання.

Таким чином, квадроцикл не є ні об`єктом оподаткування, ні об`єктом, пов`язаним з оподаткуванням, відтак у позивача відсутній обов`язок повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ПП.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, враховуючи, що апеляційним судом встановлено відсутність у акті перевірки встановлення обставин, на яких грунтуються висновки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та доказів на їх підтвердження, а також те, що наведені в акті перевірки №13825/13-01-24-08-03/ від 03.11.2022 висновки, на підставі яких прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.12.2022 № 13646/13-01-24-08, від 07.12.2022 № 13653/13-01-24-08, від 07.12.2022 № 13649/10-01-24-08, від 07.12.2022 № 13657/13-01-24-08 та від 07.12.2022 № 13645/13-01-24-08, є суперечливими, не відповідають фактичним обставинам колегія суддів вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми матеріального права, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову.

З огляду на результат апеляційного розгляду та документально підтверджені судові витрати, понесені ФОП ОСОБА_1 у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6710 грн., відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України слід їх відшкодувати шляхом стягнення в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі № 380/5573/23 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 13646/13-01-24-08 від 07.12.2022, № 13653/13-01-24-08 від 07.12.2022, № 13649/10-01-24-08 від 07.12.2022, № 13657/13-01-24-08 від 07.12.2022, № 13645/13-01-24-08 від 07.12.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 26 січня 2024 року