Справа № 160/815/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 січня 2024 рокуСправа № 160/815/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), яка надійшла через підсистему "Електронний Суд", в якій просить суд:

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.10.2023 року про звільнення з військової служби за сімейними обставинами;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.10.2023 року про звільнення з військової служби за сімейними обставинами та прийняти за ним рішення, з урахуванням висновків суду.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність дій відповідача щодо розгляду рапорту позивача.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/815/24 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяв.

26 січня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка надійшла від представника позивача в системі «Електронний Суд». До заяви додано копію листа-відповіді ВЧ НОМЕР_1 за вих.№21192 та клопотання про поновлення строків звернення до суду, в обґрунтування якого позивач зазначає, що строк звернення до суду пропущено в зв`язку з доглядом за хворою матір`ю. Також посилається на запровадження в Україні воєнного стану.

Вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

При оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі №2040/7854/18.

В цій справі зі спірною відповіддю відповідача позивач ознайомився не пізніше 14.11.2023 року, при цьому позивач ухилився від конкретного твердження та надання відповідного доказу щодо дати отримання такої відповіді. Водночас, з цим позовом позивач звернувся 08.01.2024 року.

Позивач зазначав, що строк пропущено з поважних підстав здійснення догляду за хворою матір`ю, яке потребує постійного стороннього догляду. З наданих документів судом встановлено факт того, що мати позивача дійсно потребує стороннього догляду.

Водночас, згідно наданого самим позивачем договору про надання юридичних послуг від 01.05.2023 року, позивач користувався правовою допомогою з цієї дати. Саме на підставі цього договору виписано ордер, яким представник позивача підтвердив повноваження на представництво інтересів позивача у суді. При цьому предмет такого договору є рамковим, а строк дії складає 1 рік. Тобто, протягом усієї тривалості перебігу строку звернення до суду така можливість у позивача існувала в зв`язку з наявністю уповноваженого представника. При цьому таке звернення здійснено через підсистему «Електронний Суд», що вказує на спрощеність процедури такого звернення і для представника позивача.

Більш того, попри встановлення обставини потреби матері позивача у постійному сторонньому догляді, позивач не довів об`єктивність цієї обставини саме як перешкоди звернення до суду, оскільки не підтверджено відсутність інших осіб, які могли б здійснювати такий догляд. Згідно наданого позивачем свідоцтва про народження, мати позивача одружена. Не висловлено позивачем і відповідних доводів, які б дозволяли суду оцінити вплив відповідних обставин на можливість звернення до суду (позивач зазначив, що він є єдиною людиною, яка може здійснювати такий догляд, однак не надав відповідних доказів для перевірки цієї обставини судом, в т.ч. доказів щодо батька позивача, довідки про склад сім`ї і тд). Вказані обставини підлягають перевірці в т.ч. з огляду на те, що позивач проходив військову службу, в зв`язку з чим з необхідністю відповідний проміжок часу догляд не здійснював. Ігнорування таких обставин судом являло б собою порушення правової визначеності та об`єктивності судового розгляду.

При цьому суд повторює, що вказані обставини в цілому нівелюються використанням позивачем з травня 2023 року професійної правничої допомоги, в той час як об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду представником позивача позивач не вказав.

Щодо посилання на воєнний стан суд зауважує, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №500/1912/22.

В цій справі позивачем не надано доказів та не висловлено конкретних тверджень як саме воєнний стан та обставини, які зумовили його запровадження, об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду.

При цьому суд зауважує, що вказане правозастосування не є надмірно суворим як з огляду на тривалість прострочення строку звернення до суду (не день або декілька днів), так і з огляду на встановлену судом відсутність об`єктивних перешкод у позивача щодо своєчасного звернення до суду (і в аспекті наявності представника, і в аспекті недоведеності значущості обставин щодо хвороби близької особи як об`єктивної перешкоди для звернення до суду, в т.ч. через недоведення відсутності інших осіб, які могли б здійснювати такий догляд принаймні на час, необхідний для звернення до суду).

Отже, заява позивача про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою та підстави для поновлення строку звернення суд визнає неповажними.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути з усіма доданими до неї матеріалами. Оскільки позовна заява подана через підсистему «Електронний Суд», направленню позивачу підлягає тільки ухвала про повернення позовної заяви

Керуючись ст. ст. 122, 123, 167, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз`яснити, що згідно з ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко