Справа № 712/186/24
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/186/24
Провадження № 2-а/712/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Мельник А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, посилаючись на те, що інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті неправомірно винесено відносно неї як власника одного з двох транспортних засобів постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 28.05.2023 серії АА № 00010690 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП на суму штрафу 17000 грн. Відповідно до цієї постанови начебто 28.05.2023, за адресою Н-01, км 206+200, Черкаська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WIM-10, зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum 480 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, зокрема:

- перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,523% (1,988 тонн), при невірному показнику вагової норми 36 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 37,988 тонн. Проте ваговим комплексом Укртрансбезпеки помилково не зафіксовано одну вісь і вказано, що вантажівка е чотирьохосною, а не п`ятиосною і, як наслідок, помилково застосовано вагову норму 36 тонн, замість 42 тонни, а тому в цій ситуації відсутні жодні перевищення вагової норми;

- перевищення навантаження на здвоєні осі на 11,029% (1,985 тонн) при невірному показнику вагової норми на здвоєні осі 18 тонн та відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах. Начебто фактична маса на здвоєну вісь склала 19,985 тонн. Проте ваговим комплексом Укртрансбезпеки помилково не зафіксовано одну вісь і вказано, що вісь є здвоєною (дві суміжні осі), а не строєною (дві суміжні осі) і, як наслідок, помилково застосовано вагову норму 18 тонн, замість 24 тонни, а тому в цій ситуації також відсутні жодні перевищення вагової норми.

Вказана постанова їй не надсилалась і не вручалась. Про її існування вона довідалася 28.12.2023 після того, як банк заблокував її пенсійну картку на підставі постанови про арешт коштів від 27.12.2023. В цей же день 28.12.2023 вона поїхала у виконавчу службу, де отримала копію оскаржуваної постанови.

При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями вона начебто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - «Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: 8500 грн. у разі перевищення габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; 17 000 грн. - у разі перевищення габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%: 34 000 грн. - у разі перевищення габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; 51 000 грн. - у разі перевищення габаритно-вагових норм понад 30%.».

Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності винесена протиправно, оскільки постанова винесена щодо особи, яка відповідно до закону не може бути суб`єктом відповідальності за дане порушення, а саме відносно власника тягача, який не є ані власником причепа, ані автомобільним перевізником; автоматичний ваговий комплекс Укртрансбезпеки внаслідок своєї несправності помилково не зафіксував при зважуванні одну з п`яти осей вантажівки, внаслідок чого застосовано невірні показники вагової норми в загальному та на осі: зокрема, неправомірно застосовано загальну вагову норму 36 тонн як до вантажівки з чотирма осями, при тому що фактично в автомобілі є п`ять осей і вагова норма чає становити 42 тонни. А також неправомірно застосовано вагову норму до здвоєної осі 18 тонн, однак оскільки вісь є строєною, то вагова норма повинна становити 24 тонни; враховуючи що фактична загальна маса становила 37,988 тонн то при ваговій нормі 42,000 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми, а також враховуючи що фактична вага строєної осі становила 19,985 тонн то при ваговій нормі 24,000 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми; Укртрансбезпека здійснювала зважування на невідкаліброваному і неповіреному ваговому обладнанні, строк повірки якого закінчився більш як 11 місяців до дати зважування, а тому таке обладнання відображало недостовірні результати, які не можуть бути взяті за основу для винесення спірної постанови; при передбаченій законом можливості проведення розгляду справи за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та при наявності ймовірних спірних моментів, Укртрансбезпека повинна була провести розгляд справи за її участі, щоб надати їй можливість на додаткові пояснення, докази тощо, однак вона обмежилася формальним виписуванням постанови, чим порушила її право на захист; а також Укртрансбезпека не застосувала передбачений пунктом 6 Інструкції № 512 обов`язок уточнити у неї як власника вантажівки необхідні відомості щодо типу транспортного засобу, якщо мала якісь сумніви чи виявила якісь розбіжності щодо типу напівпричепу-контейнеровозу.

У її власності перебуває вантажний сідловий тягач Renault Magnum 480 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебиває у користуванні у її сина ОСОБА_2 , який є фізичною особою підприємцем.

Крім цього, син має у власності напівпричіп SCHWARZMUELLER SPA-3E д.н.з. НОМЕР_3 . Жодного відношення до даного причепа вона не має.

Специфіка цих штрафів полягає в тому, що відповідальність несе власник транспортного засобу, у власності якого транспортні засоби перебувають, чи зареєстрований користувач. У даній постанові зазначено, нібито здійснювалося перевезення вантажу з перевищенням вагових норм.

Проте Укртрансбезпекою винесено вказану постанову не відносно власника напівпричепа чи фактичного перевізника, а відносно неї - пенсіонера, власника тягача, яка немає ніякого відношення до цього напівпричепа. Крім того, не було навіть самого факту перевищення вагових норм, оскільки автоматичний ваговий комплекс Укртрансбезпеки помилково не зафіксував при зважуванні одну з п`яти осей вантажівки, внаслідок чого застосовано невірні показники вагової норми в загальному та на осі. Хибні результати фіксації пояснюються несправністю вагового комплексу, кінцевий строк повірки і калібрування закінчився більш як 11 місяців назад.

Тому винесена відносно нього постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, є протиправною.

Спірне перевезення здійснювалося на двох транспортних засобах: тягач Renault Magnum 480 д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_1 , користувач ОСОБА_2 ); напівпричіп SCHWARZMUELLER SPA-3E д.н.з. НОМЕР_3 (власник і користувач ОСОБА_2 ).

Жодного відношення до даного причепа вона не має.

Тягач і причеп є окремими транспортними засобами. Ці два окремі транспортні засоби мають різних власників.

При цьому вантаж перевозився у причепі і штраф застосовано саме по перевищенню ваги на причепі і відповідно вимоги щодо належного закріплення вантажу стосуються причепу. А тому власник тягача, особливо коли він не є автомобільним перевізником, не може нести відповідальність за перевищення вагових норм на причепі, власником якого є зовсім інша людина.

Таким чином, постанова винесена щодо особи, яка відповідно до закону не може бути суб`єктом відповідальності за дане порушення - постанова винесена щодо особи, яка не має ніякого відношення ні до самого перевезення, ні до причепу, на якому перевозився вантаж, оскільки не є ні його власником, ні його користувачем.

Відповідно до оскаржуваної постанови її звинувачено у перевищенні вагових параметрів, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,523% (1,988 тонн), при невірному показнику вагової норми 36 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 37,988 тонн. Проте Укртрансбезпека помилково не врахувала одну із п`яти осей і порахувала, що у автомобілі є всього 4 осі, в той час як фактично є 5 осей, а тому з урахуванням передбаченої законом вагової норми для п`ятиосного контейнеровоза 42 тонни, відсутні жодні перевищення загальної маси; перевищення навантаження на здвоєні осі на 11,029% (1,985 тонн) при невірному показнику вагової норми на здвоєні осі 18 тонн та відстані між осями від 1,3 м до 1,8 м при неспарених колесах. Начебто фактична маса на здвоєну вісь склала 19,985 тонн. Проте Укртрансбезпекою умисно не врахувала одну вісь і вказала, що вісь є здвоєною (дві суміжні осі), а не строєною (дві суміжні осі) і застосувала вагову норму 18 тонн, замість 24 тонни, а тому в цій ситуації також відсутні жодні перевищення вагової норми.

При цьому, автоматичний ваговий комплекс Укртрансбезпеки у зв`язку з несправністю помилково не зафіксував при зважуванні одну з п`яти осей вантажівки, внаслідок чого застосовано невірні показники вагової норми в загальному та на осі. А саме в результатах зважування вказано, що у автомобілі є всього 4 осі, а той час як фактично є 5 осей. Аналогічно при наявності ззаду строєної осі (три осі підряд) Укртрансбезпека не врахувала одну вісь і вказала, що ззаду є здвоєна вісь (дві осі поряд).

Як наслідок Укртрансбезпека неправомірно застосувала загальну вагову норму 36 тонн як до вантажівки з чотирма осями, при тому що фактично в автомобілі є п`ять осей і вагова норма для контейнеровоза має становити 42 тонни. А також неправомірно застосувала вагову до здвоєної осі 18 тонн, оскільки вісь є строєної і вагова норма повинна становити 24 тонни. Внаслідок цих помилкових розрахунків дійшла до хибного висновку про перевезення вантажів з перевищенням вагових норм.

Як вже зазначалось, відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів: тягач Renault Magnum 480 д.н.з. НОМЕР_4 - є двох вісним тягачем; напівпричіп-контейнеровоз SCHWARZMUELLER SPA-3E д.н.з. НОМЕР_3 - є спеціалізованим трьох вісним вантажним напівпричепом -контейнеровозом.

Наявність п`яти осей підтверджено фотографіями вантажівки (тягач - 2 осі і причеп - 3 осі).

Тому, нормативний параметр для цього двохвісного тягача з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного контейнера чи змінного кузова, становить 42 тонни, а не 36 тонн, як розрахувала Укртрансбезпека.

Отже, враховуючи що фактична загальна маса становила 37,988 тонн то при ваговій нормі 42,000 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми.

Тому, нормативний параметр для строєної осі становить 24 тонни, а не 18 тонн, як помилково розрахувала Укртрансбезпека.

Отже, враховуючи що фактична вага строєної осі становила 19,985 тонн то при ваговій нормі 24,000 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми.

Додатковим підтвердженням несправності вагового комплексу і хибних результатів є невідкаліброване та неповірене вагове обладнання. Тому це вагове обладнання відображає помилки при зважуванні.

Як зазначалось вище, перевищення вагових норм начебто зафіксовано на автоматичному ваговому комплексі WIM-10.

При цьому у графі «Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії», вказано що ваговий комплекс був повірений на підставі свідоцтва про повірку іщ строком дії до 16.06 2022.

Тобто, зважування відбулося 28.05.2023 на ваговому обладнанні, строк дії повірки якого відповідно закінчився більш як 11 місяців до дати зважування.

У примітці до постанови вказано, що «Строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, який закінчився у період дії воєнного стану, відповідно до постанови Уряду від 05.04.2022 № 412 є чинним на період воєнного і надзвичайного стану та протягом 3 місяців після його припинення чи скасування.».

Таким чином, при зважуванні застосовувалось невідкаліброване і неповірене обладнання, а тому показники ваги не можна вважати достовірними. А тому такі показники не можуть бути взяті за основу при прийнятті рішень, які порушують права громадян.

Якщо у відповідача були якісь спірні питання чи розбіжності з реєстраційними даними МВС щодо типу транспортних засобів чи інших питань, то він зобов`язаний був провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за встановленою процедурою, в ході якого він повинен був з`ясувати зазначені спірні питання та уточнити додаткові відомості у неї, як у власника транспортних засобів, зокрема про тип транспортного засобу, про кількість осей, маршрут, ТТН тощо.

Саме під час розгляду справи, вона могла надати всі необхідні докази і документи на підтвердження відсутності в її діях жодних порушень. Однак про вказані події вона довідалася вже по факту накладення штрафу.

Отже, відповідач в порушення ст.7 та ст.280 КУпАП та п. 6 Інструкції №512 вмисно обмежився лише формальним виписуванням постанови на неї як на власника транспортних засобів без використання можливості проведення розгляду справи за її участі, без уточнення необхідних відомостей у власника та без надання їй можливості надати додаткові пояснення та докази тощо.

Однак, 28.12.2023 (четвер) їй надійшло на мобільний телефон повідомлення з банку про накладення арешту на її банківський рахунок на підставі постанови про арешт коштів від 27.12.2023.

Вона невідкладно, 28.12.2023 поїхала до виконавчої служби та отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови Укртрансбезпеки про накладення штрафу.

Незважаючи на те, що ця постанова Укртрансбезпеки не надсилались їй за місцем фактичного зареєстрованого проживання та жодним способом їй не вручалась, постанову передано на стягнення у виконавчу службу з подвоєнням суми штрафу.

На звороті постанови вона виявила штрих-код 703, по якому на сайті Укрпошти зазначено, що начебто постанова не вручена під час доставки 13.07.2023, потім вона «пролежала» 30 днів без вручення і на 30-й день начебто комусь вручена, проте фактично ніхто їй не вручав цього конверту з постановою.

Тому, вона поїхала невідкладно до відділення Укрпошти з вимогою пояснити кому вручали конверт, де їй надали для ознайомлення відомість із відсутнім її підписом у відомості про отримання конверту. У вказаній відомості невідома особа прописала замість підпису її прізвище « ОСОБА_3 ». Візуально було чітко видно, що цей напис вчиняла не вона, тобто він є підробленим. У зв`язку з цим вона подала заяву в поліцію про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вперше про існування оскаржуваної постанови вона довідалася 28.12.2023 при накладенні арешту на розрахунковий рахунок і отримала її вперше 28.12.2023. Тобто 10-денний строк на оскарження від дня отримання від Укртрансбезпеки вказаної постанови припадає відповідно на 07.01.2024.

Тому, зважаючи на фактичну дату отримання постанови, заявляє клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом про скасування зазначеної постанови.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення винесена відносно неї протиправною, оскільки: постанова винесена щодо особи, яка відповідно до закону не може бути суб`єктом відповідальності за дане порушення, а саме відносно власника тягача, який не є ані власником причепа, ані автомобільним перевізником; автоматичний ваговий комплекс Укртрансбезпеки внаслідок своєї несправності помилково не зафіксував при зважуванні одну з п`яти осей вантажівки, внаслідок чого застосовано невірні показники вагової норми в загальному та на осі; зокрема, неправомірно застосовано загальну вагову норму 36 тонн як до вантажівки з чотирма осями, при тому що фактично в автомобілі є п`ять осей і вагова норма має становити 42 тонни. А також неправомірно застосовано вагову норму до здвоєної осі 18 тонн, однак оскільки вісь є строєною, то вагова норма повинна становити 24 тонни; враховуючи що фактична загальна маса становила 37,988 тонн то при ваговій нормі 42,000 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми, а також враховуючи що фактична вага строєної осі становила 19,985 тонн то при ваговій нормі 24,000 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми; Укртрансбезпека здійснювала зважування на невідкаліброваному і неповіреному ваговому обладнанні, строк повірки якого закінчився більш як 11 місяців до дати зважування, а тому таке обладнання відображало недостовірні результати, які не можуть бути взяті за основу для винесення спірної постанови; при передбаченій законом можливості проведення розгляду справи за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та при наявності ймовірних спірних моментів, Укртрансбезпека повинна була провести розгляд справи за її участі, щоб надати їй можливість на додаткові пояснення, докази тощо, однак вона обмежилася формальним виписуванням постанови, чим порушила її право на захист; а також Укртрансбезпека не застосувала передбачений пунктом 6 Інструкції №512 обов`язок уточнити у неї як власника вантажівки необхідні відомості щодо типу транспортного засобу, якщо мала якісь сумніви чи виявила якісь розбіжності щодо типу напівпричепу-контейнеровозу.

Водночас просить суд врахувати, що у даному перевезенні відсутні жодні перевищення вагових норм. Ця постанова винесена Укртрансбезпекою незаконно без жодних правових підстав. Такі постанови виписують всім без винятку контейнеровозам. Її син не втік в час війни з України і підтримує в цей складний час економіку країни і людей. Всі його поїздки здійснюються практично з ризиком влучання бойових ракет країни-окупанта. Другий її син є інвалідом, практично всі їхні кошти йдуть на лікування сина. Тому сума штрафу в подвоєному розмірі 37680 грн, є непосильним тягарем для неї.

Просить поновити строк звернення до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.05.2023 серії АА № 00010690.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 28.05.2023 серії АА №00010690 винесену Державною службою України з безпеки на транспорті, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 5-816845, 03150, м. Київ, Антоновича, буд. 51) сплачений судовий збір.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2024 року у даній справі заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено.

Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду.

Відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

26.01.2024 року та 30.01.2024 року представником відповідача Мельничук Іриною Василівною направлено до суду відзив, в якому посилається на те, що вважаємо, що на виконання вимог статті 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Натомість, позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Стаття 8 Конституції України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закон та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Правовий порядок в Україні, за визначенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 07.07.2023 серії АА № 00010690 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132-1 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 07.07.2023 серії АА № 000010690 встановлено, що 28.05.2023 о 14 год 34 хв., за адресою Н-01, км 206+200, Черкаська обл, зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM 480, днз НОМЕР_5 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.523% (1.988 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон; навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11.029% (1.985 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при неспарених колесах, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 10.10, сертифікат відповідності UA.TR.001 35 211-21, 213-21.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Посилання позивача на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими та на їх спростування представником відповідача наведено методику розрахунку відсоткового перевищення фактичної загальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності, що полягає в наступному.

В свою чергу, згідно з частини 2 статті 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Таке перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до пункту 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

При цьому, наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 в 14.05.2022) затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі (далі Інструкція № 512).

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), за рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів:

Зовнішній габаритМаксимальне значення параметра, метрів
Ширина:2,6
сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху3,75
Висота від поверхні дороги:4
транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією4,35
Довжина:12
вантажного автомобіля
автопоїзда22
автомобіля (тягача) з напівпричепом18,75
маршрутного транспортного засобу18,75
Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу2;

б) фактичної маси:

Тип транспортного засобуМаксимальне значення для автомобільних доріг
державного значення, тонн місцевого значення, тонн
Вантажні автомобілі:
двовісний автомобіль1814
трьохвісний автомобіль25 (26)*21
чотирьохвісний автомобіль3224
чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями,оснащеними спареними колесами38 24
Комбіновані транспортні засоби:
двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом3624
двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом40 24
трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом40 24
двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра42 24
трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра44 24
Автопоїзди:
двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом40 24

* Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни;

в) навантаження на вісь:

Кількість осейМаксимальне значення для автомобільних доріг
державного значення, тоннмісцевого значення, тонн
На одинарну вісь11,57
На здвоєні осі, якщо відстань між осями:
менш як 1 метр11,57
від 1 до 1,3 метра1610
від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах1810,5
від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни19 11,5
від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни23 11,5
від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів2011,5
На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями:
1,3 метра або менше2113
понад 1,3 до 1,4 метра2414

Відповідно, постановою серії АА № 00010690 від 07.07.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу.

Так, встановлено, що: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3930 мм, 2-3: 7060 мм; 3-4: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6965 кг, 2 - 11452 кг, 3 - 12011 кг; 4 - 11781 кг; загальна маса - 42209 кг.

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Так, відповідно до постанови формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна:

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Xфакт - Xнорм похибка пристрою)/Xнорм)*100%

Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Згідно формули, зроблено розрахунки та встановлено перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення:

- перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.523% (1.988 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон,

Розрахунок

*% перевищення = ((X факт X норм похибка пристрою)/X норм)*100%

*% перевищення = ((42209 кг 36000кг) 10%*42209 кг)/36000кг)*100% =5,523%

- навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11.029% (1.985 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при неспарених колесах,

Розрахунок

*% перевищення = ((X факт X норм ? похибка пристрою)/X норм)*100%

*% перевищення = ((23792 кг 18000кг) 16%*23792 кг)/18000кг)*100% =11.029%

Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на територіїУкраїни відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Також, оскаржувана постанова відповідає додатку 1 Інструкції № 512 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022).

Інструкцією №512 затверджено форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

Вказане, окрім іншого, підтверджується й релевантною судовою практикою, а саме аналогічні правові висновки містяться у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2022 у справі № 547/1025/21, Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 у справі № 548/2489/21, постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 у справі № 378/870/21, постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2022 у справі № 152/1363/21.

Таким чином, висновки про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, відсутні, не заслуговують уваги, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, в той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком №1174.

Відтак, постанова, що оскаржуються позивачем у даній справі, за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

У відповідності до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 КУпАП та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 КУпАП є, автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

До відзиву стороною відповідача долучено до відзиву: 1) фотографії транспортного засобу, в момент проїзду через автоматичний пункт (включно з номерними знаками транспортних засобів); 2) інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем.

Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт, також, містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові.

В той час як зазначена інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається у вигляді метаданих уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення і використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення та відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові відповідають вимогам чинного законодавства.

Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Із матеріалів, долучених до відзиву, вбачається, що порушення стосуються саме нормативних вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, які використовувались відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

Таким чином, у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Вимоги п.22.5 ПДР України стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

Відомості щодо транспортного засобу було зазначено так, як того вимагає Додаток 1 до Інструкції №512 (в редакції від 10.06.20222).

З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП.

Водночас, в оскаржуваній постанові наявні відомості щодо відстані між осями транспортного засобу.

Відповідно до частини четвертої статті 279-5 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З оскарженої постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на вісь.

Також постанови містять відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

При цьому пункт 3 Розділу IIІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512 не містить посилання на форму постанови відповідно до додатку 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Вказане свідчить, що Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Так, постановою зафіксовано: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, державний номер ; кількість вісей.; спарені колеса із зазначенням вісі; відстань між вісями; навантаження на вісь; загальна маса транспортного засобу.

Таким чином, висновки про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, відсутні, не заслуговують уваги, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, в той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком № 1174.

В свою чергу, постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

У вантажних автомобілях існує такий механізм, як підйомна вісь. Суть вказаного механізму полягає у можливості підняття осі, у зв`язку із чим за наявності 5-ти осей, переміщення буде здійснюватися на 4-х осях, що і має місце у даному випадку, оскільки сертифікований прилад визначив наявність лише 4-х осей у транспортному засобі, який зафіксований у постанові серії АА № 00010690 від 07.07.2023.

До того ж, саме із фотофіксацій транспортного засобу чітко вбачається, що 3-тя вісь із 5-ти наявних у напівпричіпа не торкається дорожнього покриття. З даною інформацією також можна ознайомитися на весайті за посиланням, зазначеним у постанові серії АА № 00010690 від 07.07.2023 https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00010690/, ввівши код доступу gj6qYSWfPgwcm.

До уваги необхідно брати саме ті характеристики транспортного засобу, які мали місце при фактичному здійсненні перевезень. В даному випадку перевезення здійснювалися на 4-ох осях, що чітко зафіксовано автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Отже, у даному випадку перевезення здійснювалися на 4-ох осях, що зафіксовано автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Справність та придатність технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, підтверджується сертифікатами відповідності на підсистему вагового контролю транспортних засобів № UA.TR.001 35 211-21, 213-21.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Отже твердження позивача про невідповідність кількості осей та про невідповідність засобу, який здійснював автоматичну фіксацію правопорушення є хибним та таким, що не відповідає дійсності.

Аналогічного висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 14.02.2023 по справі № 461/4373/22, Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.10.2023 у справі 712/7059/23.

Варто зазначити, що ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Зокрема, згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачею тимчасового реєстраційного талона.

При цьому, пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145 (надалі Порядок 1145) визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку 1145, належний користувач фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14-3 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Низка відомостей, які обов`язково опрацьовуються під час винесення постанови про адміністративне правопорушення стосуються особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

У відповідності до пункту 3 Порядку №1145, Підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі тимчасового реєстраційного талона, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою належного користувача. Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб.

При цьому, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб (позивача) або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

До того ж, відповідно Порядку №1145 внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив власник транспортного засобу на підставі електронної заяви, здійснюється заявниками через:

1) електронний кабінет водія шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 1 із накладенням електронних підписів заявників;

2) Портал Дія шляхом заповнення електронної заяви в довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, із зазначенням відомостей, передбачених додатком 1, із накладенням віддаленого кваліфікованого електронного підпису «Дія. Підпис» («Дія ID») або електронного підпису заявників та кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Порталу Дія.

Отже, у разі, якщо належний користувач не звертається до сервісного центру МВС з відповідною заявою, згідно Порядку № 1145, особа за якою зареєстрований транспортний засіб або представник юридичної особи не позбавлений можливості внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача через веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС або через Єдиний державний вебпортал електронних послуг особисто, що встановлено пунктом 5 Порядку №1197.

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі Відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб.

Постанова про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00010690 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132-1 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Шляхом отримання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що належним користувачем RENAULT MAGNUM 480, днз НОМЕР_5 є ОСОБА_1 . Місце реєстрації відповідальної особи згідно із даними які надійшли до Укртрансбезпеки від Єдиного державного реєстру транспортних засобів: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищезазначене, на момент винесення постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 07.07.2023, відомості про належного користувача транспортного засобу RENAULT MAGNUM 480, днз НОМЕР_5 в розумінні Порядку внесення відомостей про належного користувача, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів були відсутні, у зв`язку з чим до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132-1 КУпАП притягнуто керівника юридичної особи за якою зареєстрований транспортний засіб ОСОБА_1 .

Враховуючи норму ст. ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, належний користувач може нести адміністративну відповідальність лише за умови внесення власником транспортного засобу відомостей про нього у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Щодо роботи комплексного технічного засобу марки WIM 10,10, сертифікатвідповідності UA.TR.001 35 225-21,224-2 UA.TR.001 35 211-21,213-21.

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву надано копії сертефікатів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повір очного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності не гірше ніж 10F.

Під час перетину транспортним засобом зони зважування майданчика WIM визначається його тип за кількістю вісей та відстані між ними. Тип вантажу, звичайно, визначити неможливо, але потрібно зауважити, що руйнівний вплив на дорогу і мости створює не тип вантажу, а його вага. Згідно п.22.5. ПДР України, порушенням є перевищення відповідних вагових обмежень по загальній вазі або по вісях, або по групі вісей незалежно від типу вантажу.

Як зазначалось вище ДСТУ OIML R 134-1:2010, якій встановлює вимоги до обладнання для зважування в русі, не має обмежень щодо типу вантажу. Більше того рекомендації і вимоги, щодо облаштування майданчиків WIM, вказують на те, що обрана ділянка не повинна мати поворотів, смуг розгону, або гальмування, не менше 250 м від перехресть і 300 м від залізничних переїздів, повздовжній похил не повинен перевищувати 10 проміле. Тобто майданчики WIM облаштовуються там, де рух транспортних засобів рівномірний і навіть рідкий вантаж, не кажучи про сипучий, знаходиться у відносному спокої.

Слід зазначити, що позивач не заперечує сам факт що позивач, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, позивач завідомо усвідомлює, що такими діями призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна.

Так, встановлення відповідних нормативів та притягнення до відповідальності за їх перевищення слугує превентивним та компенсаційним заходом, що в свою чергу підвищить безпеку руху на автодорогах та слугуватиме збереженню українських автошляхів.

Як наслідок, саме від обачності водіїв при дотриманні встановлених параметрів транспортних засобів під час здійсненне перевезення вантажу та збереження стану доріг залежить якість та своєчасність забезпечення потреб економіки, соціальної сфери громадян.

Дії відповідача є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до того, що на виконання вимог статті 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, доводи позивача, викладені у позовній заяві, не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви та про правомірність оскаржуваної постанови.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі №2а-8336/10/1370 наголосив, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Судді Верховного Суду підкреслили, що за змістом ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Верховний Суд звертає увагу, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України» №2» наголошується на принципі рівності сторін, як одному з складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається не винуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль в розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції відіграє тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак, Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальним діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте, ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 8, 9, 62 Конституції України та керуючись ст.ст. 77, 139, 205, 229, 241-246, 255, 286, 288 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В.А. Романенко