Справа № 160/29552/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда" до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
О 09 год 54 хв. 18.07.2023 року інспекторами праці було здійснено виклик на екстрений номер «102» (талон - повідомлення єдиного обліку №4205) з метою фіксування факту ненадання доступу адміністративних приміщень ТОВ «Восток-Руда», в яких використовується наймана праця.
З огляду території ТОВ "Восток-Руда" інспектори праці спостерігали за прибиранням прилеглої території підприємства, що свідчило про його діяльність та вимушені були о 11 год 32 хв. 18.07.2023 року повторно звернутися на екстрений номер «102» (талон - повідомлення Єдиного обліку №4208) для виклику слідчо-оперативної групи для фіксації перешкод в проведенні перевірки».
Матеріали справи містять докази направлення вказаного акту 25.07.2023 року на адресу позивача.
Не погоджуючись з постановою, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 передбачено, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними і відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю
Відповідно до ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 р. (далі - Порядок № 509).
Відповідно до п.2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).
Штрафи накладаються на підставі:
рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно із п.3 Порядку № 509, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Приписами п.4 Порядку № 509 встановлено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Статтею 265 КЗпП України встановлено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Таким чином, вищезазначеними нормами передбачено обов`язок відповідача повідомити позивача про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Судом встановлено, що таке повідомлення надсилалось відповідачем на адресу позивача 25.08.2023 року, що підтверджується наданим відповідачем списком згрупованих відправлень від 25.08.2023 року, номер відправлення 040.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірної постанови стали висновки встановлені актом про неможливість проведення заходу державного контролю.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано копію талонів повідомлення єдиного обліку №4205 та №4208 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та вину подію від 19.07.2023 року.

Згідно із ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, встановивши та зафіксувавши під час інспекційного відвідування (19.07.2023 р.) факт неможливості проведення заходу державного контролю, правомірно прийняв рішення про накладення на позивача штрафу, передбаченого ст.265 КЗпП України.

Посилання позивача на порушення строку складення постанови від 27.09.2023 року суд не бере до уваги, оскільки згідно із п.3 Порядку № 509, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів.

В свою чергу з листа відповідача від 25.08.2023 року «Щодо одержання документів» адресоване позивачу, вбачається, що 23.08.2023 року було отримано копію акта про неможливість проведення заходу державного контролю № ПС/ДН/23465/0013/НП від 19.07.2023 року з додатками.

Отже, саме з часу одержання уповноваженою посадовою особою документів, починається відлік 45-денного строку розгляду справи про накладення штрафу.

Крім того, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної постанови про накладення штрафу, позивач, крім іншого, посилається на те, що відповідач під час проведення заходу державного нагляду керувався нормами Порядком №823, який в судовому порядку визнаний протиправним та нечинним.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 року визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю». Зазначене судове рішення згідно із постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 року набрало законної сили.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова про накладення штрафу та акт про неможливість проведення заходу державного контролю не містять посилань на Порядок №823, а посадові особи при здійсненні перевірки керувалися Наказом №85/ПС-ЗК від 14.07.2023 року, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положенням про Міністерство економіки України, Положенням про Державну службу України з питань праці, Положенням про Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Постановою Кабінету Міністрів України «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» від 13.03.2022 р. №303, наказом Міністерства економіки України «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану» від 16.06.2023 р. № 5782.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що постанова №ПС/ДН/23465/0013/НП-ФС від 27.09.2023 року про накладення штрафу прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що є підставою для відмови у задоволенні позову повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Руда" (пров.Капітальний, буд.2, м.Жовті Води, Дніпропетровська область, 52210, ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул.Ніла Армстронга, буд.1Д, м.Дніпро, 49107, ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Судовий збір не стягується.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма