Справа № 520/29278/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 р. Справа № 520/29278/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/29278/23

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області треті особи Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2023 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області (далі ТУ ДСА в Харківській області, відповідач) в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання довідки про суддівську винагороду для перерахунку судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання з 01.07.2020 до моменту прийняття рішення по справі, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у відставці з 01.07.2020 по теперішній час;

- зобов`язати відповідача надати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.07.2020, виходячи з базового розміру посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді, передбаченого, положеннями п. 1 ч. 3 ст. 135, абз. "а", п.п. 4 п. 24 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-У111 від 02.06.2016, які підлягають застосуванню на підставі п. 2 рішення Конституційного Суду України №2-Р/2020 справа №1-15/2018 (4085/16) від 18.02.2020, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 01.07.2020 по теперішній час.

19.10.2023 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду із зазначенням таких причин із необхідними доказами їх поважності.

13.11.2023 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду залишено без задоволення заяву про поновлення строку звернення до суду та позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначив, що оскільки не існує прямих норм регулюючих звернення до суду по справах пов`язаних з перерахунком пенсій, необхідно застосовувати аналогію права по трудовим спорам. Посилається на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 25.04.2023 у справі №380/15245/22, рішеннях від 06.04.2023 у справі №260/3564/22 та від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

Також зауважив, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 №1423 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №338 і постанови кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236» дію карантину через COVID-19 продовжено до 30.04.2023. Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених ст. 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), на строк дії такого карантину. Карантин діяв з 12.03.2020 по 30.06.2023, тобто шестимісячний термін звернення до суд необхідно обчислювати з 01.07.2023. З позовною заявою звернувся 17.10.2023, тобто в межах позовної давності.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС України), апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

19.10.2023 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 , в якій зазначено про необхідність усунення недоліків позову шляхом надання до суду заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із необхідними доказами їх поважності.

07.11.2023 до суду надійшло клопотання від позивача, на виконання вище зазначеної ухвали суду, про визнання поважними причинами пропуску строку для звернення та поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення до суду з позовом суд першої інстанції виходив з того, що позивач дізнався про порушення свого права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.07.2020, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, ще у 2020 році. Оскільки позивач з позовом звернувся до суду поза межами встановленого ст. 122 КАС України строку, суд вважав, що позовна заява підлягає поверненню.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції не погоджується та зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до положень ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у ст. 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, суд зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, встановлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

При цьому, суд, застосовуючи наведені вище норми, враховує, що в адміністративному судочинстві діюче процесуально-правове регулювання строків звернення до суду з адміністративним позовом зумовлює необхідність встановлення судом моменту, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права в межах спірних правовідносин.

Згідно з оскарженою ухвалою суд першої інстанції дійшов висновку про залишення повернення позову у зв`язку з тим, що позивач не навів достатніх аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача ТУ ДСА України в Харківській області у зв`язку з ненаданням довідку для перерахунку щомісячного грошового довічного утримання судді за період, починаючи з 01.07.2020.

Суд першої інстанції вважає строк звернення позивача з вказаним вище позовом пропущеним без поважних причин та посилається на те, що позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.07.2020, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, ще у 2020 році.

Водночас суд першої інстанції не зазначає жодного обґрунтованого посилання на чинне законодавство України в межах спірних правовідносин, яке містить поняття права на отримання довідки про розмір суддівської винагороди, зокрема й строки звернення для отримання такої інформації.

За матеріалами справи встановлено, що 17.10.2023 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ТУ ДСА в Харківській області та оскаржує дії відповідача щодо не надання довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.07.2020.

Таким чином, оскільки спір виник між позивачем та відповідачем у зв`язку з не наданням останнім довідки про розмір суддівської винагороди, а не з приводу перерахунку пенсії, висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з відповідним адміністративним позовом суперечать змісту спірних правовідносин та є необґрунтованими.

Враховуючи вище наведене колегія суддів приходить до висновку, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що строк звернення до суду з вимогою щодо видачі довідки про розмір суддівської винагороди пов`язується з її розрахунковим періодом.

Застосування судом першої інстанції висновків постанов Верховного Суду від 28.03.2023 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/8, колегія суддів вважає помилковим, оскільки вони стосуються інших правовідносин та не підлягають врахуванню в даній справі.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.2011р. №19-рп/2011 підкреслив значущість положень ст.55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій або ж бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Як уже зазначалося вище, у КАС України конституційне право особи на звернення до суду конкретизоване в ч.1 ст.5, за змістом якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

З огляду на вказане, висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом (видача довідки про суддівську винагороду) не обмежене будь-яким строком.

Враховуючи вище зазначені правові норми та обставини справи колегія суддів вважає помилковими висновку суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду та наявність підстав для повернення позову.

Як наслідок ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду даного питання, та порушенням норм процесуального права, а тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішення в установленому відповідними положеннями КАС України питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року по справі № 520/29278/23 - скасувати.

Справу № 520/29653/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін