Справа № 591/6986/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 р. Справа № 591/6986/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Веліток Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Тернопільській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2023, суддя Клименко А.Я., по справі № 591/6986/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Тернопільській області , Поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Поворозніка Василя Миколайовича

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Поворозніка В.М. серії ЕАС №7461737 від 05.08.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2023 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Поворозніка В.М. серії ЕАС №7461737 від 05.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Управління патрульної поліції в Тернопільській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування вимог відповідач посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що дані з приладу TruCam є належними доказами, які доводять вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судовим розглядом, 05.08.2023 поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Тернопільській області Поворозніком В.М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7461737, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

За даними оскаржуваної постанови, позивач 05.08.2021 о 06 год. 58 хв., керуючи транспортним засобом NISSAN ROUGE, д.н.з. НОМЕР_1 , в смт. Велика Березовиця, в населеному пункті рухався зі швидкістю 104 км/год, у зв`язку з чим перевищив допустиму швидкість на 55 км/год, чим порушив п. 12.4 «а» ПДР України.

Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 ТС008352.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є такі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, зафіксоване відповідачем на лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС008352 на автодорозі М19 331 км в смт. Велика Березовиця Тернопільської області.

Так, на підтвердження зазначених обставин відповідачем надано фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCAM LTI 20/20 ТС008352, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 104 км/год при максимально дозволеній швидкості 50 км/год. Вимірювання здійснено з відстані 161,6 м.

Із матеріалів справи встановлено, що на автодорозі М19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» км. 327+189 446+567 встановлені дорожні знаки 5.49 «Початок населеного пункту» та 5.50 «Кінець населеного пункту», про що свідчить вимога Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 25.04.2022 № 51, видана Службі автомобільних доріг с Тернопільській області, з терміном виконання до 29.04.2022, та яка відповідно до акту перевірки виконання вимоги-припису від 02.05.2022 є виконаною.

Із дослідженої у судовому засіданні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності встановлено, що остання містить посилання на відповідний технічних засіб, а саме вказано, що вимір проводився приладом TruCAM LTI 20/20 ТС008352.

Отже, керування позивачем 05.08.2023 транспортним засобом зі швидкістю 104 км/год. Та підтверджено належними та допустимими доказами.

Стосовно доводів позивача про те, що дані з приладу TruCAM із серійним номером ТС008352 не можна вважати належними доказами, оскільки такий прилад не дозволений до використання органами Національної поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

В подальшому наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Так, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/22576, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 17.11.2022 з терміном дії до 17.11.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 № ТС008352» відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Отже, прилад TruCam LTI 20/20 № ТС008352 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Доводи позивача стосовно невірного вимірювання працівниками поліції швидкості руху його транспортного засобу, з огляду на те, що пристрій не був закріплений стаціонарно, а тримався інспектором у руках, колегію суддів не приймаються з огляду на наступне.

Листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року 22-38/49 роз`яснено, що лазерний вимірювач TruCам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів у межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимі + - 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 ком/год, + - 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Нахил приладу - не викликає більшу похибку, що передбачено свідоцтвом про повірку та технічною характеристикою приладу. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Отже вказати, що при здійсненні працівниками поліції контролю режиму швидкості руху за допомогою вимірювача TruCAM LTI 20/20 експлуатаційні характеристики дозволяють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках.

Таким чином, твердження позивача, що використання лазерного вимірювача ТruCam в ручному режимі впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ спростовується дослідженими доказами по справі.

При цьому, максимальна похибка, у тому числі і при такому способі тримання пристрою, становитиме максимум + - 2 км/год.

Враховуючи, що зафіксоване перевищення дозволеної швидкості руху позивачем становить 55 км/год., що значно перевищує визначений рівень похибки та не могло бути обумовлене нею, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на некоректне вимірювання працівниками поліції швидкості руху транспортного засобу, що здійснене із застосуванням пристрою, що не був закріплений стаціонарно.

Стосовно посилань позивача на п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає наступне.

Словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині права поліції "монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку" не вказує на спосіб її розміщення (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі і т ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу Тrucam в процесі його використання.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що надана відповідачем фотокартка, зроблена за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 № ТС008352 є належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

У той же час стосовно доводів позивача про те, що вимірювання швидкості руху працівниками поліції здійснювалось не в межах дії знаку 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху", колегія суддів зазначає наступне.

Так, п. 5.76 розділу 5 ПДР України визначено, що інформаційно-вказівний знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Отже, органи поліції вправі використовувати технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень сфері дорожнього руху виключно у разі розміщення відповідної інформації про такі дії перед ділянками доріг, де буде здійснюватися контроль за порушенням Правил дорожнього руху.

В ході судового розгляду судом апеляційної інстанції була витребувана інформація про розміщення дорожніх знаків 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" на ділянці автомобільної дороги М19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в районі смт. Велика Березовиця Тернопільської області (331 км.) в обох напрямках руху.

Відповідно до інформації, викладеній у листі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Тернопільській області № 08-02/2572 від 29.12.2023, на ділянці автомобільної дороги М19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в районі смт. Велика Березовиця Тернопільської області (331 км.) встановлено дорожні знаки 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху":

- у напрямку від м. Тернопіль до м. Теребовля основний та дублюючий дорожній знак (5.76) з табличкою 7.2.1 «Зона дії (2 км)» на км 327+800 з обох сторін та повторно на км 329+040 по правій стороні дороги;

- у напрямку від м. Теребовля до м. Тернопіль встановлено також основний та дублюючий дорожній знак (5.76) з табличкою 7.2.1 «Зона дії (2 км)» на км 329+610 по правій стороні дороги і на роздільній смузі та повторно основний та дублюючий знак (5.76) на км 328+435 з обох сторін дороги.

Таким чином, ділянка автомобільної дороги 331 км по напрямку руху позивача не охоплюється дією дорожнього знаку 5.76.

Зважаючи на встановлені обставини, дії відповідача щодо здійснення відеофіксації порушень Правил дорожнього руху були здійсненні без дотримання вимог Закону щодо обов`язкового розміщення інформації щодо здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи наведене, оскільки доказ вчиненого позивачем правопорушення був добутий відповідачем з порушенням вимог Закону, та як наслідок не міг бути використаний для доведення факту адміністративного правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

У той же час, суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку про задоволення позовних вимог, виходив з відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на наявні розбіжності у показниках часу на нагрудній камері поліцейського (06-56 год. час зупинки транспортного засобу) та вимірювачі TruCAM LTI 20/20 (06-57 год. час фіксації перевищення швидкості).

Втім, колегія суддів із таким твердженням не погоджується, оскільки різниця у показниках на вказаних пристроях пов`язана із відмінностями налаштувань часу, та не свідчать про недостовірність зафіксованих ними обставин.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , однак, виходячи з інших підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині підстав та мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області - задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2023 по справі № 591/6986/23 змінити, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23.10.2023 по справі № 591/6986/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий