Справа № 738/1778/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 738/1778/23 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Волошина Н.В., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі Литвин С.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Задорожного Олександра Олексійовича, інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Василенка Геннадія Володимировича про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивачка) звернувся до суду із адміністративним позовом до Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Задорожного Олександра Олексійовича, інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Василенка Геннадія Володимировича (далі по тексту - відповідачі, ГУ НП в Чернігівській області, інспектор Задорожній О.О., інспектора Василенко Г.В.) в якому просив скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року та серії БАД №834083 від 14 жовтня 2023 року, якими його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справах.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2023 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Задорожного Олександра Олексійовича, інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Василенка Геннадія Володимировича, як до неналежних відповідачів, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, - відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень - задоволено частково.

Постанову серії БАД №834083 від 14 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Задорожним Олександром Олексійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП - скасовано, провадження по адміністративній справі - закрито.

Постанову серії БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Василенком Геннадієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті першою статті 126 КУпАП - залишено без змін.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 536,80 гривень судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, який з`явився у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановами серії БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року та серії БАД №834083 від 14 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посадовими особами відповідача притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідно, у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. та 340,00 грн. (а.с.6-7). (далі по тексту - оскаржувані постанови).

Згідно вказаних постанов, 14.10.2023 року о 05:30 год., на автомобільній дорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч, 12 км, позивач, керував транспортним засобом, при цьому не пред`явив у спосіб, що дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чи порушив п.п.2.4, 2.1а ПДР, та керував транспортним засобом, у якому не горів задній лівий габарит, а також був відсутній лівий бризковик, чим порушив п.п.31.4.7 «е», п.п.31.6 «б» ПДР, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 121 КУпАП, за які підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425 грн та 340 грн відповідно.

У зв`язку з вищезазначеним, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 126 та ч.1 ст. 121 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн та 340 грн відповідно.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідачем прийнято в межах його компетенції, кваліфікація порушення визначена вірно в частині оскаржуваної постанови серії БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року, санкція застосована до позивача відповідає вимогам ст. 126 КУпАП та Правилам дорожнього руху.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

У даному випадку, апелянтом по справі є тільки позивач, а тому спірним є питання в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тобто колегією суддів апеляційної інстанції здійснюється перегляд вимог апеляційної скарги в частині оскаржуваної постанови БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року, яку залишено без змін судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваними постановами позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, які передбачають відповідальність за порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, ст.ст. 1241 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

По суті зафіксованого правопорушення в оскаржуваній постанові БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року, яка оскаржується ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Зі змісту постанови серії БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року вбачається, що 14 жовтня 2023 року о 05 годині 50 хвилин на автомобільній дорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч, Н-27, 12 км, ОСОБА_1 , керував автомобілемВАЗ - 2105, д.н.з НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив у спосіб, що дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п.2.4, 2.1а ПДР, і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, за вчинення якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п.п.2.1а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з п. 1.10 ПДР встановлено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Так, ч.1 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством,

- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, та наявного в матеріалах відеозапису з боді-камер поліцейських (а.с.67), який досліджено судом апеляційної інстанції, 14.10.2023 року о 05-50 годині, автомобіль ВАЗ 2105, д.н.з НОМЕР_1 , знаходився в нерухомому стані на узбіччі дороги, до якого підійшов поліцейський, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з місця водія, а з пасажирського місця виходить інша особа.

На місці події один з інспекторів звернувся до позивача, як до водія вказаного автомобіля, з питанням, що трапилося. Позивач повідомив працівнику поліції про виявлення ним під час руху несправностей в гальмівній системі автомобіля, у зв`язку з чим зупинився, для усунення неполадків транспортного засобу. Згодом, поліцейський звернувся до позивача з вимогою пред`явити документи на транспортний засіб, посвідчення водія та запитав про наявність у нього штрафів за порушення ПДР. На вимогу поліцейського документи надавалися особисто ОСОБА_1 , як водієм транспортного засобу. У цей час інша особа, на яку позивач в подальшому вказував як на свого брата, і який керував автомобілем, знаходився осторонь, і будь-якої участі у спілкуванні з працівниками поліції не брав. ОСОБА_1 надав поліцейському вказані документи, після огляду яких поліцейський запропонував позивачу підійти до патрульного автомобіля з метою перевірки відомостей щодо нього на наявність штрафів за порушення ПДР.

Другий інспектор, який знаходився біля патрульного автомобіля почув від позивача запах алкоголю, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 , погодився, пройшов огляд з використанням технічного засобу, після продування якого результат приладу показав 1,02 промілє.

У подальшому, з метою складання щодо ОСОБА_1 , адмінматеріалів за ч.1 ст. 130 КУпП позивачу неодноразово поліцейським було запропоновано пред`явити водійське посвідчення, але позивач в цьому відмовляв, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом, став поводитися зухвало, на численні вимоги працівника поліції позивач належним чином не реагував та лише через певний проміжок часу показав паспорт.

На вказаному відеозаписі зафіксовано процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.126 КУпАП, в ході якої вбачається, що поліцейським було роз`яснено права особі, що притягається до адміністративної відповідальності, після складання адмінматеріалів поліцейський намагався вручити позивачу копію зазначеної постанови, однак від її підписання та отримання позивач відмовився.

З огляду на досліджений відеозапис, який є належним та допустимим доказом, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що посадовими особами відповідача, після встановлення факту перебування водія транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відповідними доказами, мав законні підстави вимагати від позивача пред`явити водійське посвідчення з метою складання адміністративного правопорушення стосовно останнього.

Відповідно, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.126 КУпАП/, а тому оскаржувана постанова БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року, є правомірною та не підлягає скасванню.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, № 580-VIII (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На виконання вищезазначених правових положень, відповідачем надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення на диску DVD, яка міститься в матеріалах справи та досліджена колегією суддів апеляційної інстанції в повному обсязі (а.с.67).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність оскаржуваної постанови БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року та скоєння позивачем адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваної постанови БАД №834103 від 14 жовтня 2023 року, відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 272 КАС України регламентовано, що судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2024 року