Справа № 460/26910/23
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 січня 2024 року

м. Київ

справа №460/26910/23

адміністративне провадження № Пз/990/1/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Єзерова А.А., Стрелець Т.Г., Стародуба О.П., Шарапи В.М.,

розлянувши подання Рівненського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової справи № 460/26910/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Рівненській області), в якому позивач просила:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яка полягає у непроведенні перерахунку і невиплаті з 01.10.2023 ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до 01.10.2017;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2023 ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до 01.10.2017;

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому вважає, що на неї розповсюджується дія пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та, як наслідок, вона має право на перерахунок пенсії із збільшенням пенсії на 1 (один) процент заробітку за кожен рік роботи понад 15 років стажу, але не вище 75 процентів заробітку.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишено без руху.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі №460/26910/23.

30.01.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшло подання Рівненського окружного адміністративного суду щодо вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі № 460/26910/23, в якому суд просить Верховний Суд розглянути цю справу як суд першої інстанції, з ухваленням зразкового рішення.

Указане подання надійшло разом з матеріалами адміністративної справи № 460/26910/23.

Доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової обґрунтовано тим, що, станом на 04.01.2023 у провадженні лише Рівненського окружного адміністративного суду перебуває понад 500 подібних справ (до прикладу: справи 460/23623/23, 460/24159/23, 460/24388/23, 460/22640/23, 460/24015/23, 460/25894/23, 460/25888/23, 460/25917/23, 460/25716/23, 460/25711/23, 460/25928/23, 460/25802/23, 460/24954/23, 460/24098/23, 460/24112/23, 460/24139/23, 460/25036/23, 460/25006/23, 460/24720/23, 460/24725/23, 460/24114/23, 460/25135/23, 460/25857/23, 460/25789/23, 460/24165/23, 460/24138/23, 460/23522/23, 460/22699/23, 460/22679/23, 460/22293/23, 460/22768/23, 460/23006/23, 460/23599/23, 460/24124/23, 460/24874/23, 460/15248/23, 460/15254/23, 460/26781/23, 460/26456/23, 460/26382/23, 460/26323/23, 460/26256/23, 460/28461/23, 460/28453/23, 460/28448/23, 460/28403/23, 460/28324/23, 460/28204/23, 460/28111/23), у яких позивачі доводять своє право на перерахунок та виплату пенсії, встановивши доплату до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку за кожен рік понад 15 років для жінок (20 років для чоловіків), встановлений частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції до 11.10.2017.

Крім того, у поданні йдеться про те, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень лише у період з 01.12.2023 по 31.12.2023 окружними адміністративними судами розглянуто понад 135 справ та надана правова оцінка спірним правовідносинам у питанні перерахунку та виплаті пенсії із встановленням доплати до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку за кожен рік понад 15 років, встановлений частиною другою статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції до 11.10.2017. При цьому, судами ухвалено рішення як про задоволення позовну (до прикладу: справи номер 240/21872/23, 420/16385/23, 620/12456/23, 120/9693/23), так і про відмову у задоволенні (до прикладу: справи №120/12992/23, 140/29440/23, 480/11802/23, 240/27375/23, 240/28961/23, 240/27746/23, 460/27370/23, 460/26654/23, 140/26842/23, 460/25718/23, 460/25760/23, 140/26308/23, 140/30606/23, 460/27440/23, 460/26001/23, 240/28996/23).

Відсутня також єдина та чітка правова позиція апеляційних адміністративних судів, які переглядають в апеляційному порядку судові рішення судів першої інстанції.

Так, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень наявні постанови апеляційних адміністративних судів, дата ухвалення яких не раніше 01.11.2023, якими скасовано рішення судів першої інстанції та прийнято нові постанови, якими у задоволенні відповідних позовів відмовлено (до прикладу: 460/15256/23, 460/7150/23, 460/19934/23, 120/11427/23, 460/15991/23), а також постанови, якими залишено без змін рішення суду першої інстанцію про задоволення позову щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії, встановивши доплату до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку за кожен рік понад 20 років, відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній до 01.10.2017 (до прикладу: 460/51453/22, 460/13368/23, 440/9441/23, 560/4435/23, 120/6185/23, 120/9916/23, 120/7671/23, 340/7011/23, 120/8778/23, 300/3919/23, 460/11847/23, 620/9151/23, 620/9175/23, 560/11075/23, 460/13087/23, 460/14636/23, 460/9570/23, 560/7542/22, 460/14628/23, 11736/23, 340/6318/23).

Також постановою Верховного Суду від 26.12.2022 у справі №520/4297/19, висловлена правова позиція, що особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за рік.

Натомість, у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справ №300/2091/21 при розгляді ключового питання справи щодо наявності у позивача права на отримання надбавки за понаднормативний стаж відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», була висловлена правова позиція, що умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормативний стаж. При цьому, питання щодо призначення надбавки за понаднормативний стаж повинно було вирішуватися за законодавством, що діяло на час подання заяви про її призначення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі № 460/26910/23 як зразкової, Верховний Суд керується таким.

Порядок і умови ініціювання та вирішення питання про відкриття провадження у зразковій справі наведені у статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини першої цієї статті, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 290 КАС України у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, вважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, в тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.

За правилами пунктів 21, 22 частини першої статті 4 цього ж Кодексу типові адміністративні справи - це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги. Зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що типова адміністративна справа набуває статусу зразкової лише після прийняття Верховним Судом рішення про відкриття провадження у зразковій справі у порядку, визначеному статтею 290 Кодексу адміністративного судочинства України.

В аспекті наведеного треба зазначити, що інститут зразкових рішень запроваджений з метою підвищення ефективності правосуддя шляхом розвантаження судів та спрощення процедури розгляду справ. Розгляд типової як зразкової справи має відбуватись у правовідносинах, які виникли насамперед внаслідок нового чи зміненого правового регулювання у певній сфері суспільних відносин, що в свою чергу зумовлює необхідність скерування практики застосування таких змін з метою їх правильного сприйняття і реалізації.

Отже доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії типових спорів повинна виводитися передусім через призму завдання Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина перша статті 36 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»).

Основним критерієм для застосування механізму ухвалення зразкового рішення, на думку колегії суддів, має бути необхідність усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин справи та однакового правового регулювання спірних відносин. Тобто має існувати чітко окреслена проблема чи складність у правозастосуванні (зумовлена, приміром, невизначеністю чи суперечливістю законодавчого регулювання певних відносин) на прикладі типових справ, кількість яких у поєднанні з необхідністю узгодження підходів до їх вирішення і визначатиме доцільність ухвалення зразкового рішення в певній категорії спорів.

Колегія суддів наголошує, що неоднаковість підходів до вирішення однотипних спорів може проявитися, коли складеться певна (суперечлива чи неоднакова) судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, яка власне і засвідчить цю відмінність у правозастосуванні.

У такому контексті зразкове рішення слугуватиме для судів першої та апеляційної інстанцій своєрідним взірцем, орієнтиром того, як потрібно застосовувати закон і вирішувати подібні справи.

Таку позицію з приводу мети застосування процесуального механізму ухвалення зразкового рішення було висловлено в ухвалі Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №420/13452/20.

В цьому контексті, у статті 290 КАС України йдеться про процесуальну новелу, розроблену на підставі європейської практики «пілотних рішень» Європейського суду з прав людини, й за допомогою інституту «пілотного» судового рішення на національному рівні можна розв`язати існуючі повторювані та «хронічні» структурні проблеми, що являють собою підґрунтя порушень; забезпечити невідкладний та належний судовий розгляд, єдність правозастосовної практики; зменшити навантаження на суддів, прискорити розгляд і вирішення типових адміністративних справ; оптимізувати ефективність виконання судових рішень.

Основним способом забезпечення єдності судової практики є касаційний перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, в рамках якого Верховний Суд власне як суд касаційної інстанції повинен (в межах підстав касаційного провадження) перевірити правильність застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору.

Водночас з урахуванням предмету спору колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд вже висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу стосовно перерахунку розміру пенсії відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особі, якій пенсія призначена за віком відповідно до вимог статті 55 цього Закону, розмір пенсії визначений за формулою, наведеною у частині першій статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а правовідносини виникли після внесення змін Законом №2148-VIII від 03.10.2017 до частини другої статті 56 Закону №796-XII.

Так, Верховний Суд у постанові від 06.09.2023 у справі № 300/2091/21 дійшов таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах: «…умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах ч. 2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормативний стаж».

Вказана правова позиція полягає у тому, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії діяло положення частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції після внесення змін Законом №2148-VIII від 03.10.2017.

Частина друга статті 56 Закону № 796-ХІІ, в редакції, що діяла до 03.10.2017, не містила застережень щодо збільшення розміру пенсії за умови її призначення за двоскладовою формулою, передбаченою частиною другою статті 27 Закону №1058-IV, а після внесення змін законодавцем встановлена така умова застосування частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Оскільки фактичні обставини у справі № 300/2091/21 свідчили про те, що пенсія позивачу призначена за віком відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-ХІІ, її розмір розрахований за формулою, передбаченою частиною першою, а не другою статті 27 Закону №1058-IV і позивач не звертався до пенсійного органу із заявою про обчислення пенсії за частиною другою статті 27 Закону №1058-IV, тому Суд дійшов висновку немає підстав для проведення перерахунку пенсії у відповідності до частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ.

У справі № 520/4297/17, Верховний Суд ухвалив постанову від 26.12.2022, в якій викладена правова позиція з приводу застосування положень частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ, в редакції, що діяла до 03.10.2017, але щодо перерахунку пенсії, особі яка отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків внаслідок захворювання, пов`язаного з роботою по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Отже, правовідносини у справах № 520/4297/17 та № 300/2091/21 не є подібними.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів наголошує, що фактичні обставини у спірних правовідносинах, які покладені в основу подання судді Рівненського окружного адміністративного суду, не є новими у судовій правозастосовчій практиці, посилання на різність практики Верховного Суду спростовується тим, що наведені у поданні постанови Верховного Суду ухвалені не у подібних правовідносинах.

Зміст подання фактично свідчить про незгоду із наявною практикою, але вирішення таких питань в межах зразкової справи не передбачено.

Колегія суддів звертає увагу, що процесуальний закон не наділяє суд першої інстанції повноваженнями відступу від раніше сформованої практики Верховного Суду, в тому числі й Верховний Суд, при розгляді ним справи як зразкової.

Аналогічну правову позицію з приводу порушених у поданні питань було висловлено в ухвалах Верховного Суду від 04 .02.2021 у справі №400/6132/20 та від 07.11.2022 у справі № 600/3364/22-а.

За таких обставин, колегія суддів КАС ВС констатує фактичне не доведення суб`єктом подання доцільності ухвалення зразкового рішення у цій категорії типових спорів у розрізі порушених ним питань, з огляду на існування з цього приводу актуальної правозастосовчої практики Верховного Суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що у поданні про розгляд цієї справи Верховним Судом як зразкової не міститься належних і обґрунтованих міркувань, які б свідчили про необхідність розв`язання існуючих або нових повторюваних та "хронічних" структурних юридичних проблем, що являють собою підґрунтя порушень прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб з боку суб`єктів владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, та зумовлювали б доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової.

За правилами частини шостої статті 290 КАС України Верховний Суд відмовляє у відкритті провадження у зразковій справі, якщо подання не відповідає вимогам частини першої та (або) другої цієї статті, зокрема через значні розбіжності у їх фактичних обставинах, які унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення.

Оскільки у даному конкретному випадку зазначені у поданні підстави не зумовлюють доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової, тобто подання не відповідає вимогам частини першої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 241, 248, 290 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 460/26910/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій про розгляд цієї справи як зразкової.

Матеріали адміністративної справи № 460/26910/23 разом з поданням та доданими до нього документами повернути до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Судді А.А. Єзеров

Т.Г. Стрелець

О.П. Стародуб

В.М. Шарапа