Справа № 420/35139/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернулась Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач, В/ч НОМЕР_1 ) до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 11.10.2023 за № 73003456 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 26 800,00 гривень та мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00 гривень.

ІI. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог позивач вказує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2024 по справі № 420/17264/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти за жовтень 2022 року (щомісячна премія та додаткова винагорода) в сумі, в якій не було здійснено виплати санітару стрільцю 1 десантно штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матросу ЗСУ ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 . На виконання даного судового рішення згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.08.2023 року № 1370 Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації та додатку 6 до цього наказу ОСОБА_1 включено в списки на виплату додаткової винагороди та премії за жовтень 2022 року. Згідно табельного номеру 033400 ОСОБА_1 була здійсненна виплата за жовтень 2022 року в серпні 2023 року. Проте, 01.12.2023 р. за вх. № 13579/181 позивач отримав супровідний лист відповідача від 11.10.2023 щодо відкриття виконавчого провадження № 73003456, в межах якого постановою від 11.10.2023 стягнуто виконавчий збір у розмірі 26 800,00 гривень та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269,00 гривень. Позивач вважає вказані постанови відповідача протиправними, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 по справі № 420/17264/22 було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в добровільному порядку та відповідно до чинного законодавства. Крім того, у цій справі державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом, а також державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі, про що зазначає Верховний Суд у постанові від 18.04.2018 р. Враховуючи, що дії державного виконавця не привели до виконання рішення, оскільки рішення було добровільно виконано позивачем, то підстави для стягнення виконавчого збору у державного виконавця відсутні.

12.01.2023 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що розглянувши заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа та керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 27 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно п.4 ст.. 27 цього ж Закону. Згідно п. 4 ст. 27 цього ж Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору, яка була направлена на адресу боржника належним чином без порушення терміну через Укрпошту (рекомендована кореспонденція) 12.10.2023 року. Керуючись статтею 42 цього Закону та відповідно до пункту 2 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 винесено Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн. Виходячи з позову, боржник в повній мірі володіє інформацією по виконавчому провадженню, але з дати відкриття виконавчого провадження, жодного документу, повідомлення щодо виконання даного провадження до Відділу не надходило. 19.12.23 року до Відділу надійшла скарга на постанову про відкриття виконавчого провадження, в додатку до якої надано Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2023 року № 1370 про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації без платіжної інструкції про перерахування коштів стягувачу. Проте підтвердженням проплати є платіжна інструкція, разом з тим платіжну інструкцію про перерахування коштів стягувачу до Відділу не надано так як її не надано і до матеріалів адміністративного позову, таким чином вважаємо дане виконавче провадження до теперішнього часу невиконаним.

29.01.2024 р. позивачем на виконання ухвали суду від 17.01.2024 р. надано банківську відомість про зарахування заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) за період з 16.08.2023 по 30.10.2023 ОСОБА_1 , копію скарги від 09.12.2023 вих. №182/13006 на постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2023 р. та додатки до неї.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.12.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України, призначено судове засідання на 17 січня 2023 року о 11 годині 30 хв. Даною ухвалою зобов`язано Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) разом з відзивом на позов надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 73003456, у межах якого відповідачем винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 17.01.2024 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду належним чином засвідчену копії наступних документів, а саме, платіжну інструкцію про виплату стягувачу ОСОБА_1 щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 року; копію скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2023 р. з додатками до неї, а також результати її розгляду ( у разі наявності). Зобов`язано Біляївський ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати суду належним чином засвідчену копії наступних документів, а саме, матеріали скарги Військової частини НОМЕР_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2023 р. у ВП № 73003456.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року зупинено провадження у справі до отримання судом витребуваних доказів від Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 30.01.2024 року поновлено провадження у справі.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

14.08.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/17264/22 про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти за жовтень 2022 року (щомісячна премія та додаткова винагорода) в сумі, в якій не було здійснено виплати санітару стрільцю 1 десантно штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 матросу ЗСУ ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 . (а.с. 62-63)

10.10.2023 р. представником заявника ОСОБА_1 подано до Біляївського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву прийняття до виконання вказаного виконавчого листа. (а.с. 61)

11.10.2023 року керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження» та розглянувши заяву про примусове виконання старшим державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі старший державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73003456 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Пунктом 3 цієї постанови передбачено стягнути з боржника виконавчий збір в сумі 26 800,00 грн. ( а.с. 66)

11.10.2023 року керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 старшим державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 73003456, якою визначено для боржника - ВЧ НОМЕР_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 269,00 грн. (а.с.67)

Вважаючи постанови відповідача в частині стягнення виконавчого збору та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 цього Закону № 1404-VIII);

- відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень…..(пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (частина 1 статті 18 цього Закону № 1404-VIII);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. ( пункт 1 частини 1 ст. 26 цього Закону № 1404-VIII);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. ( частина 5 ст. 26 цього Закону № 1404-VIII);

- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. ( частина 1 ст. 26 цього Закону № 1404-VIII);

- за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. ( частина третя статті 27 Закону № 1404-VIII);

- державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). ( абзац 1 частини 4 статті 27 Закону № 1404-VIII в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018);

- кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (частина 1 статті 42 Закону № 1404-VIII);

- рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція № 512/5), зокрема,

- стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження (пункт 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5);

- витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження; виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. (пункт 2 розділу VI Інструкції № 512/5).

VI. Оцінка суду.

Системний аналіз наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що у разі надходження на виконання виконавчого документа, державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження або прийняти рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття його до виконання.

При цьому, приписами статті 27 Закону № 1404-VІІІ та Інструкції № 512/5 чітко визначений обов`язок державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження.

В силу наведених положень виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону № 1404-VІІІ, а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

З огляду на встановлені судом обставини та обґрунтованість позовних вимог предметом спору у даній справі є правомірність постанови державного виконавця від 11.10.2023 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 26 800,00 грн. та постанови від 11.10.2023 р. про стягнення про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесена в межах ВП № 73003456.

Позивач вказуючи на протиправність вказаних постанов стверджує, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 по справі № 420/17264/22 в частині нарахування та виплатити стягувачу ОСОБА_1 щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 року виконаний боржником добровільно до відкриття виконавчого провадження.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 05.08.2023 року № 1370, яким відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (зі змінами) та на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44/нм, наказано помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 здійснити доплату додаткової винагороди військовослужбовцям, відповідно до додатку 6 до цього наказу. ( а.с. 11)

Крім того, позивачем надано додаток № 6 до цього наказу, яким передбачена ОСОБА_1 доплата за період з 01.10.2022 по 27.10.2022 за 27 дн. в сумі 87096,77 грн., за період з 28.10.2022 по 31.10.2022 р за 4 дн. в сумі 3870,97 грн. згідно рапорту № 26664 від 05.08.2023 р., а також продовження до додатку № 14 Табельний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 щодо сум нарахувань та утримань за період з грудня 2022 р. по вересень 2023 р. ( а.с. 11-13)

На вимогу суду про надання платіжної інструкції про виплату стягувачу ОСОБА_1 щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 року, позивачем надано Відомість зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) по ДП Військова частина НОМЕР_1 за період 16.08.2023 по 30.10.2023 щодо ОСОБА_1 , яка не є доказом виплати боржнику ОСОБА_1 щомісячної премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 року. ( а.с. 93)

Дослідивши вищевказані документи суд вказує про виконання судового рішення в частині нарахування боржнику ОСОБА_1 щомісячної премії та додаткової винагороди, чим спростовується довід позивача щодо виконання судового рішення в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд зауважує, що фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII).

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження… ( частина дев`ята статті 27 Закону №1404-VIII).

Відтак, у будь-якому випадку фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження і як наслідок не стягнення виконавчого збору.

Оскільки жодних інших обґрунтованих доводів, які б заслуговували на увагу та спростовували законність спірних постанов матеріали справи не містять, то суд вважає, що державний виконавець при винесенні постанови ВП № 73003456 від 11.10.2023 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 26 800,00 грн. діяв в межах і спосіб встановлений приписами Закону № 1404-VІІІ.

Щодо вимоги позивача в частині протиправності постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 11.10.2023 ВП № 73003456, то суд враховує наступне.

Як вбачається з вищенаведених положень Закону № 1404-VІІІ та Інструкції № 512/5, то витрати виконавчого провадження - це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції, друк документів тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку.

Оскільки до повноважень державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження віднесено одночасне прийняття постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, то суд не вбачає протиправності дій державного виконавця в частині прийняття спірної постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 11.10.2023 № 73003456.

Щодо інших доводів сторін по суті спірних правовідносин, то враховуючи, що вони не охоплюють обставини, які встановлені судом під час розгляду справи, а тому не впливають на висновок суду.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

VII. Висновок суду.

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

У разі відмови у задоволенні позову, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Разом з тим, ухвалою суду від 08.01.2024 року відстрочено Військовій частині НОМЕР_1 сплату судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем подано позов, який містить дві вимоги майнового характеру, а саме, щодо протиправності та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2023 року ВП № 73003456 в частині стягнення виконавчого збору в сумі 26 800,00 грн. та протиправності та скасування постанови про стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження від 11.10.2023 року ВП № 73003456 в сумі 269,00 грн., то розмір судового збору за подання даного позову складає 5 368 грн. ((26 800,00 *1,5 %) + (269,00 *1,5%), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб)

З огляду на вказане, відстрочена сума судового збору в розмірі 5 368 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань до Державного бюджету України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Заводська, буд. 19, м. Біляївка, Одеський район, Одеська область, 67600, ) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Державного бюджету України судовий збір в сумі 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 00 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

.