Справа № 440/1022/24
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

. 31 січня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1022/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Клочка К.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною відмову Управління Служби безпеки України в Полтавській області скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера СБУ ОСОБА_1 станом 01.01.2024 з урахуванням прожиткового мінімуму для і працездатних осіб, визначеного на 01 січня календарного року;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Полтавській скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера СБУ ОСОБА_1 станом 01.01. 2024 року вказавши у ній збільшені розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на 01 січня календарного року, (3028 гривень станом на 01.01.2024) починаючи з 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків до Постанови №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" зі змінами, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.11.1991 року №2011-ХП "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за посадою на момент звільнення, для проведення па підставі виготовленої довідки з 01.01.2024 року перерахунку основного розміру пенсії ГУ ПФУ у Полтавській області.

30 січня 2023 року від ОСОБА_1 надійшли дві заяви про відвід судді Клочка К.І. ідентичного змісту у справі № 440/1022/24.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, заявник зазначив, що суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І. у справі № 440/16585/23 на свій розсуд змінив прохальну частину позову, що принципово змінило саму суть спору та позовних вимог пенсіонера СБУ ОСОБА_1 , оскільки в ухвалі не вказані попередні рішення суду, які не виконує відповідач - Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області . Крім того, судом проігноровано прохання позивача розглянути справу у порядку ст.263 КАСУ, а саме: відкрити провадження та розглянути справу за спрощеною процедурою без участі сторін у відповідності до вимог ст. 263 КАСУ у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (заявами по суті справи є позов та відзив). Таким чином, в даному випадку суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І. з низьких спонукань навмисно блокував та затягував у часі розгляд адміністративної справи № 440/16585/23, тобто порушив етичні норми поведінки судді та використовував стосовно позивача ОСОБА_1 вибіркове правосуддя. Враховуючи викладені факти по попередній справі № 440/16585/23 виникають сумніви, що справа № 440/1022/24 була розподілена судді Клочко К.І. за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського окружного адміністративного суду. Вважає, що в даному випадку адміністративна справа № 440/1022/24 після довготривалого конфлікту між суддею Клочко К.І. та учасником чисельних судових процесів ОСОБА_1 навмисно була розподілена зацікавленими посадовими особами суду саме цьому судді у ручному режимі. Також заявнику стало відомо з відкритих джерел інформації, згідно рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10.06.2019 № 446/ ко-19 "Про результати кваліфікаційного оцінювання судді Полтавського окружного адміністративного суду Клочка Костянтина Івановича на відповідність займаній посаді" призупинене кваліфікаційне оцінювання судді Полтавського окружного адміністративного суду Клочка Костянтина Івановича. Повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про обставини, що можуть свідчити про порушення суддею Полтавського окружного адміністративного суду Клочком Костянтином Івановичем законодавства у сфері запобігання корупції.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року (суддя Клопчко К.І.) для вирішення питання про відвід судді Клочка Костянтина Івановича заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30 січня 2024 року головуючим суддею з розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Клочка Костянтина Івановича у справі № 440/1022/24 визначено суддю Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокову А.О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2024 року.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід судді Клочка Костянтина Івановича у справі № 440/1022/24 в порядку письмового провадження.

Оцінивши доводи заяви про відвід судді Клочка Костянтина Івановича у справі № 440/1022/24, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частинами першою, другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Згідно зі статтею 17 цього Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

У справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02), 09 листопада 2006 року ЄСПЛ зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.1996, пункт 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Довіра це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Водночас відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Craxi v. Italy" від 07 грудня 2000 року зазначено, що професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Усі доводи заявника є суб`єктивними, посилання заявника на нібито упередженість та заінтересованість судді Клочка К.І. ґрунтуються виключно на суб`єктивних припущеннях ініціатора звернення та будь-якими доказами не підтверджуються.

Враховуючи зазначене, а також зважаючи на відсутність доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Клочка К.І., інших підстав, визначених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які могли б бути підставою для відводу судді, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді у справі № 440/1022/24 необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцять статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Клочка К.І. у справі № 440/1022/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Cуддя А.О. Чеснокова