Справа № 200/3515/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року справа №200/3515/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року (повне судове рішення складено 07 листопада 2023 року) у справі № 200/3515/23 (суддя в І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідача в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи з 01.02.2020 по 13.03.2023 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.02.2020 по 13.03.2023 на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та здійснити з 25.03.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з урахуванням вказаного стажу згідно вимог Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що знаходиться на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах.

29.05.2023 позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 26.06.2023 № 11823-10731/Б-02-8/0500/23 відповідач повідомив позивача про незарахування до страхового та підземного стажу періоду роботи з 01.02.2020 по 13.03.2023 на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», у зв`язку з несплатою підприємством страхових внесків.

Позивач вважав такі дії відповідача протиправними та вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою місцевого суду від 13.10.2023 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 з 01.02.2020 по 13.03.2023 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.2020 по 13.03.2023 на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та здійснити з 25.03.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з урахуванням вказаного стажу згідно вимог Закону № 1058-IV, Закону № 345-VI.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд І Інстанції не врахував, що з лютого 2020 року по березень 2023 року в Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача взагалі відсутні данні про кількість відпрацьованих днів.

Отже, з 01.01.2004 період трудової діяльності зараховується до страхового стажу, а дохід враховується для обчислення пенсії виключно за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку сплати страхових внесків та/ або єдиного внеску до Пенсійного Фонду України.

Суд І інстанції не надав належної правової оцінки тому, що віднесення періоду роботи до робіт передбачених Порядком застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) не несе правових наслідків у вигляді віднесення цієї роботи до підземних робіт. А отже, як наслідок, такі роботи не дають право на за застосування норм ст. 8 Закону № 345-VI при обчисленні розміру пенсії позивача.

Стаж позивача на зазначених роботах складає 13 років 10 місяців 03 дні, а отже права на перерахунок відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI позивач немає. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача-2 не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом Серії НОМЕР_1 .

27.03.2023 засобами ВЕБ-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно пункту 2 частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV.

За результатами розгляду заяви позивача від 27.03.2023 № 872 ОСОБА_1 з 25.03.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно пункту 2 частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV.

Згідно даних РС-право страховий стаж позивача становить 26 років 11 місяців 05 днів, пільговий стаж за Списком №1 - 13 років 10 місяців 03 дні.

Листом від 26.06.2023 № 11823-10731/Б-02/8-0500/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що його заява від 27.03.2023 про призначення пенсії за віком розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за принципом екстериторіальності.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви позивачу 25.03.2023 призначено пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV з урахуванням страхового стажу 37 років 10 місяців 17 днів, в тому числі пільговий стаж 17 років 11 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових та соціальних пенсій.

Статтею 1 Закону 1788-XII передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (станом на час виникнення спірних правовідносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах тощо.

З приводу не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.02.2020 по 13.03.2023, слід зазначити наступне.

В пункті 10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено наступне: для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З матеріалів справи судами встановлено, що згідно трудової книжки НОМЕР_2 позивач з 03.07.2017 був прийнятий учнем машиніста підземних установо з повним робочим днем у шахті в ВП «Росія» ДП «Селидіввугілля» та по теперішній час працює машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем у шахті.

Відтак, періоди роботи позивача з 01.02.2020 по 13.03.2023 в трудовій книжці зазначені як відпрацьовані "повний робочий день під землею", відповідно, мають вичерпні та достатні дані для зарахування таких періодів в якості пільгових.

Відповідно довідки № 01/1116 від 30.06.2023 виданої ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» в період з 01.02.2020 по 13.03.2023 позивачу нараховувалась заробітна плата та роботодавцем сплачувалась ЄСВ одночасно з виплатою заробітної плати.

За правилами статті 106 Закону № 1058-ІУ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 нього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків Закону № 1058-ІV покладено на страхувальника, тобто роботодавця.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обов`язок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на підприємство на якому позивач працює по теперішній час.

Отже, відсутність факту перерахування страхових внесків роботодавцем, не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до страхового стажу, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Дана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та постанові від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а.

Слід наголосити, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у неврахуванні до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.02.2020 по 13.03.2023.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову визнання протиправними дій, саме Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу роботи позивача з 01.02.2020 по 13.03.2023 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та зобов`язання відповідача-2 зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.02.2020 по 13.03.2023 на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та здійснити з 25.03.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з урахуванням вказаного стажу згідно вимог Закону № 1058-IV, Закону № 345-VI.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року у справі № 200/3515/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 01 лютого 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук