Справа № 440/12440/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Чеснокова А.О.

23 січня 2024 р.Справа № 440/12440/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ейбатова Заура Мардан Огли на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

14.08.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ейбатов З.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнання протиправними дій Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі ГУ ДСНС у Полтавській області) щодо відмови у складенні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року для перерахунку пенсії;

- зобов`язання ГУ ДСНС у Полтавській області підготувати та подати до ГУ ПФУ в Полтавській області довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року та 01.02.2023 року відповідно.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 року позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ейбатова З.М. залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, та надано позивачеві строк для усунення недоліків п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та доказів, які свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року, проте звернувся до суду лише 14.08.2023 року, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали від 20.09.2023 року про залишення адміністративного позову без руху отримано позивачем 27.09.2023 року(а.с. 54).

02.10.2023 року на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ейбатова З.М. до суду надійшла заява, у якій останній просив поновити строк на звернення до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов на підставі ч. 15 ст. 171 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що предмет спору у цій справі зводиться до вирішення питання щодо видачі довідок для перерахунку пенсії станом на 01 січня кожного року. Такі довідки (за їх наявності) можуть мати вплив на розмір пенсії позивача, проте спір з відповідачем щодо їх видачі не є спором, на який строк позовної давності не поширюється.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ейбатов З.М. просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі представник позивач зазначає, що строк перерахунку пенсії чітко визначений у ст. 51 Закону № 2262-ХІІ. Вказує, що не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, проводиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Тобто пенсійне законодавство не передбачає обмежень будь яким строком перерахунок пенсії позивачу якщо він не проведений в тому числі і з вини ГУ ДСНС у Полтавській області. Посилається на те, що положення ст.ст.122, 123 КАС України не підлягають застосуванню до зазначеного спору, а застосовується пряма норма ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, тому не можна вважати, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 320 КАС України слід скасувати, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Полтавській області та отримує пенсію відповідно Закону № 2262-ХІІ в розмірі 61 % грошового забезпечення з 22.10.2008 (а.с. 24).

Як вбачається з листів ГУ ДСНС у Полтавській області від 10.08.2023 № 61-01-02-Б-604/61-05, від 10.08.2023 року № 61-01-02-Б-665/61-05, від 10.08.2023 року № 61-01-05-Б-666/61-05, від 02.08.2023 року № 61-01-02-Б-655/61-05 позивач звернувся до відповідача із заявами від 31.07.2023 року та від 07.08.2023 року, в яких просив підготувати та надати ГУ ПФУ у Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року.

Відповідачем повідомлено позивачу про відсутність правових підстав для оформлення та надання довідок про розмір грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби для обчислення пенсії, станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року (а.с. 16-22).

Позивач звернувся до суду з позовом 14.08.2023, заявивши позовні вимоги щодо оскарження бездіяльності відповідача, що полягає у відмові підготувати і надати до пенсійного органу оновлені довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року для перерахунку пенсії.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 118 КАС України встановлено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому в разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення Голдер проти Великої Британії від 21.02.1975, Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Виходячи з принципу змагальності в адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору в зазначеній справі є протиправні дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні позивачу довідок про розмір його грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд, залишив без розгляду позов ОСОБА_1 , у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, враховуючи висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду від 12.04.2023 року в справі № 380/14933/22, яка прийнята щодо правовідносин аналогічних правовідносинам у цій справі.

Проте, судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення не враховані висновки про застосування норм права щодо правовідносин аналогічних правовідносинам у цій справі, викладені в постановах Верховного Суду від 07.06.2023 року у справі № 340/2148/21, від 29.06.2023 року у справі № 380/7813/22, від 12.07.2023 року у справі № 420/14380/21.

Крім того, в Постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 12.12.2023 року по справі № 380/1907/23, Судова палата дійшла висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 року в справі № 380/14933/22 та сформувала такий правовий висновок:

«Видача довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії державними органами, зазначеними в пункті 2 Порядку № 45, є одним з етапів реалізації права особи на перерахунок пенсії в порядку, установленому ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно із ч. 3 ст. 51 цього Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тому до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм ч. 3 ст. 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі непроведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії».

За таких обставин, враховуючи висновки Верховного Суду у справі № 380/1907/23, доводи суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, тому є необґрунтованими.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ейбатова Заура Мардан Огли задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року, - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі складена і підписана 01 лютого 2024 року.