Справа № 480/3426/23
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 480/3426/23

адміністративне провадження № К/990/37635/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Соколова В.М., Загороднюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу № 480/3426/23

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Дяченко Олексій Володимирович,

на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року, постановлену суддею Діска А.Б.

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року, ухвалену колегією у складі головуючого судді Жигилія С.П., суддів Перцової Т.С., Спаскіна О.А.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У квітні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив:

1.1. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

1.2. зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4457 гривень 77 копійок в місяць у загальній сумі 131576 гривень 11 копійок за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2023, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії на підставі частини першої статті 170 КАС України.

3. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині вищевказаних позовних вимог вже вирішено судом у іншій справі - № 480/4733/22.

3.1. Так, судами встановлено, що у цій справі, так само як і у справі № 480/4733/22, є питання щодо наявності підстав для виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4457,77 гривень за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно в сумі 131576,11 гривень. Тобто, позовні вимоги у справі № 480/4733/22 та у справі № 480/3426/23, хоча і є дещо відмінними (в частині формулювання вимог), проте предмет вказаних адміністративних справ є тотожним, оскільки позивач, звертаючись до суду із цим позовом до того ж відповідача, фактично оскаржує незгоду відповідача з виплатою позивачу фіксованої суми індексації за період з 01.03.2018 по 16.08.2020, що вже було предметом розгляду у справі № 480/4733/22. При цьому, судами зауважено, що зміна формулювання позовної вимоги зобов`язального характеру не змінює предмету позову, а лише може свідчити про зловживання позивачем своїми правами.

3.2. Судами попередніх інстанцій зазначено, що в межах розгляду позовних вимог ОСОБА_1 у справі № 480/4733/22, у задоволенні яких було відмовлено, судом досліджено та надано оцінку всім обставинам справи. Так, відмовляючи в задоволенні позову, суд вважав позовні вимоги щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4457,77 грн та стягнення на користь позивача щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення в розмірі 4457,77 грн за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно в загальній сумі 131576,11 грн необґрунтованими, оскільки такий розрахунок законодавчо не встановлений, а обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір індексації був розрахований неправильно, позивач не навів і судом таких не встановлено.

3.3. Отже, судами констатовано про тотожність сторін, предмету та підстав позову зі справою № 480/4733/22, оскільки вони виникли між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

4. Не погодившись із вказаними судовими рішеннями ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, де представник позивача, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2023, а справу № 480/3426/23 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

5. Так, скаржник указує про порушення судами попередніх інстанцій при вирішенні спірних правовідносин пункту 2 частини першої статті 170 КАС України (суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі).

5.1. За доводами касаційної скарги стверджується, що спір у цій справі не є тотожним спору у справі № 480/4733/22, як про те зазначили суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях.

5.2. Сторона позивача зазначає, що у справі № 480/4733/22 судами вирішувалося питання права позивача на отримання так званої «поточної» індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та перевищення порогу індексації 103 відсотка.

5.3. Натомість предметом спору у цій справі є право позивача на отримання так званої «індексації - різниці» грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 16.08.2020, виходячи з фіксованої величини 4 033,97 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078. При цьому, питання щодо обрахунку індексації, яка належить до виплати позивачу, судом при розгляді справи № 480/4733/22 не вирішувалося оскільки суд уважав, що воно віднесено до дискреційних повноважень відповідача.

5.4. Як пояснює скаржник, лише після того, як відповідачем було визначено суму індексації грошового забезпечення нараховану у лютому 2018 року стало можливим визначити, що підвищення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року не перевищило суму індексації, яка склалась в березні 2018 року та позивачу належна так звана «індексація-різниця» грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 4 457,77 грн, виплата якої передбачена абзацами 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

5.5. Таким чином, на переконання скаржника, пункт 2 частини першої статті 170 КАС України не підлягає застосуванню, оскільки предмети у двох вищезазначених справах різні, а тому спір у цій справі підлягає розгляду по суті позовних вимог.

6. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.11.2023 відкрите касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою.

7. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 29.01.2024 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників справи відповідно до статті 345 КАС України.

Позиція інших учасників справи

8. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.11.2023 про відкриття касаційного провадження отримано відповідачем 13.11.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до «Електронного кабінету» військової частини НОМЕР_1 . Правом подати відзив на касаційну скаргу відповідач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку.

Позиція Верховного Суду

Джерела права та акти їхнього застосування, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

9. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), зазначає таке.

10. Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.04.2018 у справі №11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

11. За правилами пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

12. Умовами застосування цієї підстави для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони мають співпадати) та остаточне вирішення тотожного спору рішенням або постановою суду, ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.

13. Необхідно зауважити на тому, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

14. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

15. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

16. Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

17. У цій справі, проаналізувавши підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що у цьому випадку наявні підстави для відмови у відкритті провадження, оскільки має місце спір між тими самими сторонами, стосується одного й того самого предмету і позов, заявлений з тих самих підстав, що й у справі № 480/4733/22, за наслідком розгляду якого прийнято рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2022, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023.

18. Надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Суд виходить з такого.

19. Зі змісту судових рішень у справі № 480/4733/22 слідує, що позов задоволено частково та відмовлено в частині позовних вимог, а саме:

19.1. визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4457,77 гривень, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078;

19.2. стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4457,77 гривень за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно в сумі 131576,11 гривень, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку № 44 з урахуванням раніше виплачених сум.

20. Вирішуючи спір у справі № 480/4733/22 суди дійшли висновку, що позивач має право на нарахування та отримання виплати з індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця - січень 2008 року. Поруч із цим, суди уважали, що позовні вимоги щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 4457,77 грн та стягнення на користь позивача щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення в розмірі 4457,77 грн за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 включно в загальній сумі 131576,11 грн необґрунтованими, оскільки такий розрахунок законодавчо не встановлений, а обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір індексації був розрахований неправильно, позивач не навів і судом таких не встановлено.

21. Повертаючись до обставин цієї справи, необхідно зазначити, що предметом позову знову є питання розрахунку (перерахунку) індексації грошового забезпечення, зокрема за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 та відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (в т.ч. із урахуванням березня 2018 року як місяця підвищення грошового доходу).

22. Серед підстав позову позивач посилається на порушення відповідачем означених положень Порядку № 1078 при перерахунку та виплати за спірний період розміру індексації грошового забезпечення на виконання судового рішення у справі № 480/4733/22 та уважає, що військову частину НОМЕР_1 необхідно зобов`язати перерахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за спірний період з урахуванням вказаних вище положень Порядку № 1078 у фіксованій щомісячній величині 4457,77 грн за спірний період в сумі 131576,11 грн.

23. Проте, як обґрунтовано зазначили суди попередніх інстанцій, ці позовні вимоги вже були вирішені судом у справі № 480/4733/22.

24. Верховний Суд неодноразово викладав позиції стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права. (пункт 7.43. постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

25. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18 зазначено, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

26. Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.03.2018 по 08.12.2020 відповідно до вимог 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, яке отримало своє остаточне вирішення в межах розгляду справи № 480/4733/22.

27. Колегія суддів зауважує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

28. У разі незгоди із вирішенням судами позовних вимог у справі № 480/4733/22 позивач мав право оскаржити судові рішення у цій справі в касаційному порядках. Водночас з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що рішення у справі № 480/4733/22 не було предметом оскарження ОСОБА_1 в касаційному порядку.

29. Позивач наполягає, що судами № 480/4733/22 вирішувалося питання його права на отримання так званої «поточної» індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та перевищення порогу індексації 103 відсотка.

30. Однак, як слідує із змісту судових рішень у вказаній справі, судами надавалася оцінка підставам позову в обґрунтування яких представник позивача посилався, зокрема, на положення абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

31. Отже, як правильно зауважено судами попередніх інстанцій, у справі № 480/4733/22 судами досліджувалося питання нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виходячи із фіксованої величини за період з 01.03.2018 по 16.08.2020 та відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

32. Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів уважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, згідно із вимогами пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

33. За таких умов, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій, ухвалили судові рішення з додержанням норм процесуального права.

34. Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом, зокрема у постановах від 10.11.2022 у справі № 420/18232/21, від 06.04.2023 у справі № 380/10075/21, від 11.04.2023 у справі № 600/2561/21-а, від 31.05.2023 у справі № 160/16445/22, від 20.07.2023 у справах № 280/7163/22 та № 600/4130/22-а, від 26.07.2023 у справі № 120/9859/23, від 28.07.2023 у справі № 420/14964/22 та інш.

35. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

36. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій винесено законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

37. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Дяченко Олексій Володимирович, залишити без задоволення.

2. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 480/3426/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько В.М. Соколов А.Г. Загороднюк