Справа № 946/7382/21
Суддя: Смокіна Г. І.
Дата ухвалення: 2024-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/7382/21
Провадження № 2-а/946/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Кавріна Максима Дмитровича, ІІІ особа - Відділ організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить поновити строк для оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 4601153 від 07.08.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що вищевказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та призначено штраф у розмірі 340 грн за те, що 07.08.2021 о 16:09 год. в м. Ізмаїл по просп. Суворова, 161, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 64 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.», перевищив максимальне обмеження швидкості на 24 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Trucam ts 000524. Вважає постанову незаконною та підлягаючою скасуванню з огляду на те, що автомобілем VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 , не керував, за адресою: м. Ізмаїл, просп. Суворова, 161 не був, автомобіль за вказаною адресою ніхто не зупиняв та з інспектором Кавріним М.Д. за вказаною адресою не спілкувався. Постанова була складена за адресою: м.Ізмаїл, просп. Суворова, 181 на стоянці біля торгового центру «Таврія-В», де стояв належний йому автомобіль VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 упродовж тривалого часу. Інспектор Каврін М.Д. правопорушення не бачив, а виніс постанову зі слів іншої особи. Використання працівниками поліції приладу Trucam для визначення швидкості руху не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Відсутність правових норм для застосування працівниками поліції технічного приладу Trucam є підставою для визнання показників приладу недопустимим доказом. Копія постанови була отримана 25.08.2021, у зв`язку з чим просить поновити строк для оскарження постанови.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2021 адміністративний позов залишено без руху (а.с. 7).

13.09.2021 недоліки позову усунуто (а.с. 9,10).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2021 відкрито провадження у справі (а.с. 11).

02.11.2021 до суду надійшла уточнена редакція адміністративного позову (а.с. 22-24).

09.11.2021 до суду надійшли пояснення представника ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП (а.с. 26-76).

10.08.2022 задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 89).

09.02.2023 надійшли доповнення до адміністративного позову (а.с. 120).

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно із заявою від 12.01.2024 просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав.

В судове засідання відповідачі та третя особа не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно письмових пояснень від 09.11.2021 вимоги позивача вважають необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, мотивуючи тим, що 07.08.2021 о 15.58 в ході виконання службових обов`язків інспектор Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Каврін М.Д. за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, просп. Суворова, 161, виявив транспортний засібVOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням, як пізніше стало відомо, водія ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю 64 км/год. всупереч вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.», перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год, чим порушив п. 12.9б) Правил дорожнього руху України. Вказана обставина була зафіксована лазерним вимірювачем швидкості Trucam Lti 20/20 ts № 000524 та підтверджується роздруківкою файлу _С8000_0807_155814.jmf та відеозаписом з даного пристрою. На роздруківці файлу з приладу Trucam також вказана система географічних координат з кутовими величинами місця події. Інспектором зазначено у фабулі постанови, що відеозапис приладу вимірювача швидкості Trucam ts 000524 та портативні відеореєстратори поліцейських у графі № 7 «До постанови додаються». На відеозаписах позивач факт керування транспортним засобом правопорушення не заперечував VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 та не погоджувався із вимірами приладу Trucam. Наданий відповідачем відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, одержаний з дотриманням закону, тому має розглядатись судом як належний та допустимий доказ. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20903 від 28.12.2020, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Trucam Lti 20/20 ts № 000524 відповідає встановленим законодавством вимогам та є придатним до застосування та дійсний до 28.12.2021. Постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та нормам чинного законодавства. Від отримання копії постанови позивач відмовився, про що зроблено відповідний напис у постанові. Таким чином, в обґрунтування позову позивачем не було надано жодних доказів, які б спростували факт перевищення ним швидкості руху, натомість відповідачем надано відеоматеріали та покази технічних приладів, які підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Доводи позивача щодо необхідності скасувати постанову безпідставні, необґрунтовані, не доведені відповідними доказами, у зв`язку з чим просять у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 07.08.2021 поліцейським Кавріним М.Д. винесено постанову серії серії ЕАО № 4601153 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 грн.

За змістом постанови, 07.08.2021 року о 16:09 год. в м. Суворова, 161, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 64 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год.», перевищив максимальне обмеження швидкості на 24 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Trucam ts 000524 (а.с. 4).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правовою позицією КАС ВС від 24.01.2019 року у справі № 428/2769/17, відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підтвердження заперечень проти позову надано файл _С8000_0807_155814.jmf як результат фіксації порушення правил дорожнього руху лазерним вимірювачем швидкості Trucam.

Так, у оскаржуваній постанові вказано, що правопорушення вчинено о 16:09 год., місце вчинення правопорушення постанови м. Суворова, 161.

У письмових поясненнях представника відповідача вказано, що правопорушення вчинене о 15:58 год. за адресою: м. Ізмаїл, просп. Суворова, 161.

Разом із цим, файл _С8000_0807_155814.jmf, наданий на підтвердження заперечень, містить інформацію щодо вчинення правопорушення о 15:58 год, інформація щодо місця його вчинення вказана неповно (не вказана повна адреса місця вчинення).

Крім того, матеріали відео та фотофіксації не містять зображення водія під час руху транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 64 км /год.

З огляду на те, що позивач заперечує керування автомобілем у зазначені в оскаржуваній постанові час та місці, враховуючи невідповідність даних про час вчинення правопорушення, вказаних у постанові про адміністративне правопорушення та наданому на підтвердження заперечень файлі _С8000_0807_155814.jmf, а також відсутність точних даних про місце вчинення правопорушення у постанові та файлі _С8000_0807_155814.jmf, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення не доведений.

Крім того, п. 8 постанови не містить інформації про долучення до постанови фото- або відеоматеріалів, на які посилається відповідач, у зв`язку з чим згідно положень ч. 3 ст. 283 КУпАП вказані фото- та відеоматеріали не можуть вважатися допустимими доказами.

Інші докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині скасування постанови відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Щодо правомірності використання приладу Trucam ts 000524 суд дійшов такого висновку.

Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/20903 від 28.12.2020, яке чинне до 28.12.2021, лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС000524, на який було зафіксовано правопорушення, відповідає вимогам технічної документації. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +- 1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. (а.с.42).

Лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-M1/1-2903-2012, виданий 29.08.2012 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу вимірювача, - не більше одного року (а.с. 40).

Можливість використання виробу TruCam LTІ 20/20 виробництва Laser Technology Inc, США, зокрема зразка ТС000524, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 07.09.2021, термін дії до 07.09.2024 (а.с.41).

Згідно листа Державного Підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" від 01 жовтня 2019 року №22-38/49, крім основного, ручного режиму роботи, прилад TruCam також може бути установлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі. Отже, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань (а.с. 45).

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону №580-VIII (в редакції на час вчинення правопорушення), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: забігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Вимоги ст. 40 Закону №580-VIII не містять приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів.

Враховуючи викладене, доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості руху автотранспортних засобів TruCAM в ручному режимі суд не приймає до уваги в якості підстави для скасування постанови.

Відповідно до ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію" (далі- Закон № 580-VІІІ), поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VІІІ визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VІІІ зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 122 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП.

Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17.

Таким чином, інспектор патрульної поліції, який є посадовою особою відповідного органу та не діє як самостійний суб`єкт владних повноважень, не може бути визначений в якості відповідача у розглядуваній справі.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Приймаючи до уваги те, що копія постанови була отримана позивачем 25.08.2021, що відповідачем не заперечується, суд вважає, що передбачений ст. 286 КУпАП строк для оскарження постанови позивачем не пропущений.

На підставі наведеного, керуючись ст. 77, ч. 4 ст. 229, 241-246, 286 КАС України, ст. 121 ч. 5, 251, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора Відділу організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Кавріна Максима Дмитровича, ІІІ особа - Відділ організації несення служби в місті Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі задовольнити частково.

Постанову серії ЕАО № 4601153 від 07.08.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 зач. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Г.І.Смокіна