Справа № 280/10262/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Справа № 280/10262/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МеджикДен» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МеджикДен» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним і скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.06.2023 №12552 про визначення ТОВ «МеджикДен» таким, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язати комісію ГУ ДПС у Запорізькій області виключити ТОВ «МеджикДен» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Ухвалою суду від 11.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд справи призначено без повідомлення/виклику представників сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним отримано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05.06.2023 №12552, відповідно до якого визначено відповідність позивача критеріям ризиковості, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Разом з тим, позивач вважає прийняте рішення протиправним, оскільки такі не містять належної мотивації віднесення позивача до ризикових платників податків. Позивач вказує, що він не здійснював реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, що виключає наявність підстав для віднесення підприємства до категорії ризикових. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що рішенням комісії ГУ ДПС у Запорізькій області позивача включено до переліку ризикових платників у зв`язку із тим, що в ході проведеного аналізу діяльності підприємства було встановлено, що на підприємстві: недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. Також, відповідач зазначає, що позивачем здійснювалось придбання товару у ТОВ «РІФ СІЧ ОЛЙ» та ТОВ «РІА Т ГРУП», щодо яких прийнято рішення про віднесення їх до категорії ризикових платників податків. Крім того, відповідач вказував на те, що за результатами аналізу баз даних встановлено, що у позивача недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарських операцій кількість працівників на підприємстві складає 0 осіб. Відповідач зазначає, що зібрана інформація свідчить про ризиковість платника податків позивача, а відповідно спірне рішення прийнято правомірно та підстави для його скасування відсутні. З урахуванням викладеного у позовній заяві, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази та пояснення представників сторін, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.06.2023 комісією ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №12552, відповідно до якого ТОВ «МеджикДен» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку за пунктом 8 Критерії ризиковості платника податку, з урахуванням того, що: 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); 13 придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність ризиковості платника податку.

Не погодившись з правомірністю прийняття спірного рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі-Порядок №1165).

Згідно положень додатку 1 Порядку №1165, критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банку/небанківського надавача платіжних послуг, крім рахунків у Казначействі (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.

Так, спірне рішення прийнято з огляду на відповідність підприємства позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме зазначено, що: 07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); 13 придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Проте з урахуванням положень наведених норм, суд зауважує, що комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Проте, спірне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку не містить переліку конкретних фактичних даних про підприємство позивача, які б могли свідчити про наявність ознак ризиковості, ані відповідного законодавчого обґрунтування.

Разом з тим, відповідач не обґрунтовує та не надає суду доказів на підтвердження того, що саме викликало сумніви контролюючого органу щодо господарських операцій з зазначеними контрагентами, як і не зазначено в чому полягало порушення законодавства по таких операціях з боку підприємства позивача, що зумовило його віднесення до категорії ризикових.

Основні зауваження контролюючого органу зводяться до того, що позивач мав господарські операції з підприємствами, які віднесено до ризикових платників податків, а саме ТОВ «РІФ СІЧ ОЛЙ» та ТОВ «РІА Т ГРУП», проте позивач не може нести відповідальність за недобросовісну діяльність інших суб`єктів господарювання.

Більш того, віднесення суб`єкта господарювання до ризикових платників податків лише через те, що він мав господарській операції з ризиковим платником податків не відповідає критеріям об`єктивності, оскільки під час вирішення питання відповідності платника податків критеріям ризиковості в першу чергу слід досліджувати його діяльність.

Посилання контролюючого органу на недостатню кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, суд зазначає, що такі доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки не зазначено, яка на думку відповідача кількість працівників має працювати на підприємстві позивача, які саме господарські операції були проведені позивачем та потребували залучення великої кількості трудових ресурсів, тощо.

З матеріалів справи судом встановлено, що суть ведення господарської діяльності позивача полягає в придбанні пального наливом та переведення ТОВ «ПРОСТОР ДС» і ТОВ «ПРОМІНЬ ГРУП» в талони на заправку відповідним паливом, або придбання саме талонів, а в подальшому реалізація талонів на право заправки автомобілів. При цьому, транспортування придбаних товарів від постачальників до покупців та до місць зберігання ТОВ «ПРОСТОР ДС» і ТОВ «ПРОМІНЬ ГРУП» здійснювалось транспортними засобами постачальників, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Суд зазначає, що з огляду на специфіку діяльності позивача така не потребує великої кількості персоналу, виробничих приміщень, тощо.

Аналізуючи викладене слід дійти висновку, що оскаржуване рішення відповідача не містить належної мотивації підстав та причин відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку.

Вирішуючи спір, суд виходить з основних принципів податкового законодавства України, регламентованих статтею 4 ПК України, зокрема, рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків та презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

З огляду на вище зазначене, суд вважає, що рішення комісії ГУ ДПС у Запорізькій області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05.06.2023 №12552 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, прийнято з порушенням порядку встановленого нормами чинного законодавства, без наявності правових підстав та порушує права позивача як платника податку, у зв`язку з чим, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

В даному випадку, зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, сталість судової практики Верховного Суду зі спірного питання, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 2000,00 грн.

Більш того, суд зазначає, що правовий аналіз документів та підготовка матеріалів до позовної заяви не є самостійним видом правової допомоги та включається до послуги із складання позовної заяви.

За таких обставин, судовий збір сплачений позивачем в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МеджикДен» (69032, м.Запоріжжя, вул.Верхня, буд.3г, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області від 05.06.2023 №12552 про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю «МеджикДен» таким, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зобов`язати комісію Головного управління ДПС у Запорізькій області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «МеджикДен» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МеджикДен» судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова