Справа № 120/13189/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 січня 2024 р. Справа № 120/13189/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено пунктом 6 протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 № 3 про відміну рішення засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 пункту 6, протоколу №2 від 12.10.2022 року, та про зарахування на облік капітана ОСОБА_1 , який потребує поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням (службовою житловою площею) у загальну чергу з 12.10.2022 року та першочергову чергу з 12.10.2022 року, як льотний склад;

- визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 № 160 про відміну рішення засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 пункту 6, протоколу №2 від 12.10.2022 року, та про зарахування на облік капітана ОСОБА_1 , який потребує поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням (службовою житловою площею) у загальну чергу з 12.10.2022 року та першочергову чергу з 12.10.2022 року, як льотний склад;

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено пунктом 4 протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 2 про відмову у перегляді дати постановки на квартирний облік капітана ОСОБА_1 за попереднім терміном перебування в іншому гарнізоні;

- визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 38 про відмову у перегляді дати постановки на квартирний облік капітана ОСОБА_1 за попереднім терміном перебування в іншому гарнізоні.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем протиправно не зараховано попередній час перебування на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, що призвело до порушення рівності в черговості забезпечення житлом позивача.

Ухвалою від 04.09.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

11.10.2023 відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення позивачем процесуального строку на звернення до суду.

12.10.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2021 № 261 позивача з 01.12.2021 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

В подальшому позивачем подано рапорт про зарахування позивача на облік осіб, що потребують покращення житлових умов 30.08.2022.

Відповідач зауважив, що попередній час перебування військовослужбовця на обліку не зберігається за одночасного існування двох негативних умов: 1) не реєстрація упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби місця проживання; 2) неподання упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби рапорту про зарахування на облік.

Отже, шестимісячний строк на подання рапорту позивачем про зарахування на облік сплив 01.06.2022. Тобто до цієї дати позивач задля збереження попереднього часу перебування на обліку повинен був подати рапорт про його зарахування на облік, натомість рапорт позивачем був поданий 30.08.2022.

Відтак, на думку, відповідача, оскаржувані рішення та пункти наказів командира військової частини є обґрунтованими та правомірними.

17.10.2023 представник позивача подала відповідь на відзив, у якій спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. Зокрема, зазначила, що одночасно з поданням рапорту відповідач вимагав низку документів, які позивач не міг своєчасно зібрати через воєнний стан, оскільки, позивач є військовослужбовцем, та був обмежений у можливостях самовільно пересуватися Україною для збору документів.

30.10.2023 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

25.01.2024 представник позивача подала заяву про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 31.01.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 цей строк. В задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовлено.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 17.11.2021 був призначений на посаду помічника командира корабля авіаційного загону, у зв`язку з чим вибув з військової частини НОМЕР_2 та 01.12.2021 прийняв посаду у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно з довідкою про перебування на обліку від 11.07.2022 № 517/6.1-121, під час проходження служби у Бориспільському гарнізоні у військові частині НОМЕР_2 перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 27.11.2021 по 31.01.2022 (а.с. 10).

Під час проходження служби у Бориспільському гарнізоні позивач жилого приміщення не отримував (довідка про забезпечення житлом від 08.07.2022 № 517/6/458) (а.с. 11).

Відповідно до витягу із протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 позивача було зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 , зазначено, що перебував у загальній черзі з 27.11.2012 та першочерговій, як льотний склад з 27.11.2012 року. Складом сім`ї 1 особа (а.с. 13).

Пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.10.2022 № 127 "Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 " ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 за тією ж датою 27.11.2012 (а.с. 14).

В подальшому житлова комісія переглянула дату зарахування позивача на квартирний облік. Згідно з витягом з протоколу від 18.11.2022 № 3 засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було відмінено рішення засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 пункту 6, протоколу № 2 від 12.10.2022 та зараховано його у загальну чергу з 12.10.2022 та першочергову чергу з 12.10.2022, як льотний склад (а.с. 15).

Це рішення було затверджено пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 № 160 "Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 " (а.с. 16).

У зв`язку з цим, 31.01.2023 позивач звернувся з рапортом про перегляд дати постановки на квартирний облік та зарахування попереднього терміну перебування на квартирному обліку з 27.11.2012 по 31.01.2022 (а.с. 17).

Згідно з витягом з протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 2 було розглянуто питання про зміну дати зарахування на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 за його рапортом.

Житлова комісія дійшла висновку, що у перегляді дати постановки на квартирний облік слід відмовити за відсутності на те законних підстав (а.с. 19).

Це рішення було затверджено пунктом 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 38 "Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 " (а.с. 20).

Не погоджуючись з рішеннями відповідача про перенесення дати перебування на квартирному обліку та з метою їх скасування, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Згідно із ст. 31 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування житлового приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання житлових приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК України).

За змістом ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Аналогічні положення містяться у Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 (далі - Правила № 470).

Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно із ст. 1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону № 2011-XII).

Пунктом 1 ст. 12 Закону № 2011-XII регламентовано, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз. 1 п. 9 ст. 12 Закону № 2011-XII військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Статтею 43 ЖК України визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до п. п. 12, 13, 34 Порядку забезпечення жилою площею, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій.

Військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Суд наголошує, що відповідно до норм аналізованого нормативно-правового акту, чинного на момент первинного постановлення позивача на квартирний облік, всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, вирішуються за місцем проходження ними служби.

Окрім того вказане кореспондує і з положенням чинного на тепер Наказу № 380, відповідно до п. 7 розділу I якого питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку.

Суд зазначає, що Порядком забезпечення жилою площею, чітко визначено, що датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесено рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік, а всі питання, пов`язані із забезпеченням жилою площею військовослужбовців, мають вирішуватися за місцем проходження ними служби. На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформляється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку, довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи. Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій. Аналогічні положення містяться й у Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470.

Відповідно ст. 12 Закону № 2011-XII Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 року № 1081 "Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями" (далі - Порядок № 1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно п. 4 Порядку № 1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

Суд наголошує, що на підставі п. 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до статті 12 Закону України від 24.06.2004 року № 1865-IV "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 1865-IV) військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Абзац 4 пункту 4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону № 1865-IV покладає зобов`язання на Кабінет Міністрів України забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.

Порядком № 1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

З аналізу вказаних норм слідує, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Пунктом 32 Порядку № 1081 передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлового приміщення).

З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 року затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція № 380).

Інструкція № 380 визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до п. 1 розділу VІ Інструкції № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 380 визначено що, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії.

Відповідно до п. п. 7, 8 розділу ІІ Інструкції № 380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення, серед іншого, щодо зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.

Згідно положень п. 16 розділу VI житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) щороку проводять інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, що перебувають на обліку, під час якої перевіряються житлові умови (за необхідності), а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах.

Внаслідок проведення інвентаризації облікових справ військовослужбовців, житловою комісією відповідача 18.11.2022 відповідно до Інструкції № 380 переглянуто житлову справу позивача щодо дати його перебування на квартирному обліку у відповідача та перенесено дату перебування з 27.11.2012 на 12.10.2022.

Рішення житлової комісії затверджене наказом командира військової частини від 18.11.2022 № 160.

Згідно із абз. 5 п. 9 Розділу VI Інструкції № 380, на який покликається комісія, військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.

У відповідності до застосованої спірної норми, суд зазначає, що для того щоб попередній час перебування на обліку не зберігся необхідним є те, щоб військовослужбовець протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрував місце проживання і не подав рапорт про зарахування на облік. Тобто необхідним є наявність поведінки військовослужбовця у формі бездіяльності: не реєстрація місця проживання, а також не подання відповідного рапорту протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби, при цьому така бездіяльність повинна складатися з обов`язкових одночасно двох складових: 1) не реєстрація місця проживання, 2) не подання відповідного рапорту. Відсутність однієї із цих складових не дозволяє застосування цієї норми.

Суд встановив, що позивач під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 27.11.2012 по 31.01.2022.

З 01.12.2021 позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з відомостями з Реєстру Вінницької територіальної громади № 2023/005588616 позивач зареєстрував місце проживання 27.01.2022 ( АДРЕСА_1 ) (а.с. 9).

Разом з цим, із рапортом про зарахування на облік осіб, що потребують покращення житлових умов позивач звернувся 30.08.2022, тобто із пропуском встановленого шестимісячного строку.

Однак, як вже було зазначено судом, норма абз. 5 п. 9 VI Інструкції № 380 підлягає застосування при наявності двох складових: 1) не реєстрація місця проживання, 2) не подання відповідного рапорту.

Оскільки, позивач зареєстрував своє місце проживання 27.01.2022, тобто у встановлений шестимісячний строк, тому ствержувати про одночасність двох негативних складових, що зазначено у абз. 5 п. 9 VI Інструкції № 380, для не зарахування попереднього часу перебування останнього на обліку немає.

З урахуванням наведеного та з огляду на ту обставину, що позивач уперше зарахований на квартирний облік ще 27.11.2012, суд вважає, що увесь період перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку, починаючи з цієї дати, підлягає зарахуванню.

Виходячи з викладеного, суд зазначає, що рішення житлової комісії відповідача, оформлене пунктом 6 протоколу № 3 від 18.11.2023 про відміну рішення засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 пункту 6, протоколу №2 від 12.10.2022 року, та про зарахування на облік капітана ОСОБА_1 , який потребує поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням (службовою житловою площею) у загальну чергу з 12.10.2022 року та першочергову чергу з 12.10.2022 року, як льотний склад є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, вказане рішення затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 № 160, а тому такий наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача.

Разом з цим, у рішенні житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено пунктом 4 протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 2 про відмову у перегляді дати постановки на квартирний облік капітана ОСОБА_1 за попереднім терміном перебування в іншому гарнізоні, комісія відмовляючи у перегляді дати постановки на квартирний облік теж зіслалася на абз. 5 п. 9 Розділу VI Інструкції № 380, тому за встановлених обставин справи пункт 4 вказаного протоколу комісії є протиправним та підлягає скасування.

Як похідна вимога підляє задоволенню в частині протиправності та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 38.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому судові витрати у даній справі не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 73 -77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено пунктом 6 протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 № 3 про відміну рішення засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 пункту 6, протоколу №2 від 12.10.2022 року, та про зарахування на облік капітана ОСОБА_1 , який потребує поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням (службовою житловою площею) у загальну чергу з 12.10.2022 року та першочергову чергу з 12.10.2022 року, як льотний склад.

Визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 № 160 про відміну рішення засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 пункту 6, протоколу № 2 від 12.10.2022 року, та про зарахування на облік капітана ОСОБА_1 , який потребує поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим жилим приміщенням (службовою житловою площею) у загальну чергу з 12.10.2022 року та першочергову чергу з 12.10.2022 року, як льотний склад.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено пунктом 4 протоколу засідання (об`єднаної) житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 2 про відмову у перегляді дати постановки на квартирний облік капітана ОСОБА_1 за попереднім терміном перебування в іншому гарнізоні.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 № 38 про відмову у перегляді дати постановки на квартирний облік капітана ОСОБА_1 за попереднім терміном перебування в іншому гарнізоні.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 )

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна