Справа № 500/5777/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/5777/23 пров. № А/857/23796/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 500/5777/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м.Тернопіль
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїБаб`юк П.М.
дата складання повного тексту рішення15.11.2023
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Бучацької міської ради у справі № 500/5777/23 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що в адміністративному позові позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, однак на вказане клопотання суд першої інстанції не зважив та відкрив провадження вказавши, що строк звернення не пропущено. Також вказує, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 року в супереч частини 13 ст. 171 КАС України після отримання заяви від Бучацької міської ради від 03.10.2023 року про застосування строків позовної давності винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. За приведених обставин в ухвалі про відкриття провадження від 18.09.2024 року суд першої інстанції незважаючи на клопотання позивача про поновлення строку вказує на те, що строк не пропущено, а в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 24.10.2023 року вказує на відсутність поважності пропуску строку позивачем. Як наслідок вказує, що суд ухвалив два різні процесуальні акти за одних і тих же підстав та надав перевагу відповідачу в розгляді його клопотань.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції і позивач не заявив клопотання про розгляд справи за його участю, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 1 ч.1 ст.311 КАС України, вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції не встановив поважності пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Бучацької міської ради у якому просила:

визнати протиправною бездіяльність (відмову) Бучацької міської ради щодо не присвоєння ОСОБА_1 , головному спеціалісту служби у справах дітей Бучацької міської ради шостого рангу посадової особи органу місцевого самоврядування;

зобов`язати Бучацьку міську раду внести зміни у розпорядження міського голови м.Бучач від 04.03.2021 року №131-к "Про присвоєння рангу ОСОБА_1 " та присвоїти Мельник Наталії Богданівні, головному спеціалісту служби у справах дітей Бучацької міської ради шостий ранг посадової особи органу місцевого самоврядування;

зобов`язати Бучацьку міську раду з урахуванням присвоєного шостого рангу посадової особи органу місцевого самоврядування ОСОБА_1 , головному спеціалісту служби у справах дітей Бучацької міської ради провести перерахунок та виплату заробітної плати з 03 березня 2021 року.

Ухвалою судді від 18.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження справі. Встановлено, що позов подано у строк, установлений законом та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.10.2023 року від представника відповідача до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій останній вказує на те, що позивачка пропустила місячний строк на звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 24.10.2023 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, що зазначені ОСОБА_1 у позовній заяві. Позовну заяву ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху. Встановлено позивачці п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку (за наявності).

На виконання вимог вказаної ухвали 01.11.2023 на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків від представника позивача.

У даному клопотанні представник позивача вказала що:

- в ухвалі про відкриття провадження у даній справі від 18.09.2023 вказано, що позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що позов подано у строк, установлений законом;

- під час розгляду справи по суті, з моменту відкриття провадження пройшло більше 30 днів і коли сторони обмінялися рядом процесуальних документів - Бучацька міська рада подала 03.10.2023 заяву про застосування строків позовної давності, 09.10.2023 клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, 20.10.2023 клопотання з додатками про залучення до справи співвідповідача службу у справах дітей Бучацької міської ради, письмові пояснення по суті спору та ОСОБА_1 подала 09.10.2023 письмові пояснення по заяві про застосування строків позовної давності;

-Тернопільський окружний адміністративний суд лише 24 жовтня 2023 виніс ухвалу про залишення без руху позовної заяви і не надав взагалі правової оцінки клопотанням зі сторони Бучацької міської ради, які долучені до матеріалів адміністративної справи;

-з моменту надходження позовної заяви судом не здобуто нової інформації щодо предмету спірних правовідносин, проте винесено два різні процесуальні документи з одних і тих самих підстав.

15 листопада 2023 року Тернопільського окружного адміністративного суду винесено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач подала апеляційну скаргу у якій приведені доводи співпадають із доводами, відображеними у клопотанні, поданому 01.11.2023 представником позивача на адресу суду першої інстанції.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведеної норми вказує на чітку послідовність дій суду під час з`ясування поважності причин пропуску строку звернення до суду. При цьому, принциповим моментом в такому порядку є забезпечення можливості позивачу належним чином обґрунтувати причини пропуску строку, передбаченого ст.122 КАС України. Для цього законодавцем передбачено обов`язкове винесення судом ухвали про залишення позову без руху і надання можливості вказати відповідні підстави для поновлення строку.

Натомість, як слідує з матеріалів справи суд, при постановленні ухвали про відкриття провадження від 18.09.2023 не зважив на відображене у позовній заяві клопотання про поновлення строку звернення до суду та приведені позивачем причини пропуску строку та вказав, що позов подано у строк, установлений законом.

Згідно з частинами 3, 4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Отож, незважаючи на висновки суду першої інстанції відображені в ухвалі про відкриття провадження (з приводу подання позовної заяви у строк, установлений законом приведені) приведені положення ст.123 та ст. 171 КАС України наділяють суд процесуальною можливістю вирішувати питання з приводу наслідків пропуску позивачем строку звернення до суду та визнання поважними причин такого пропуску і після відкриття провадження.

З матеріалів справи слідує, що судом першої інстанції після відкриття провадження забезпечено розгляд клопотання позивача про поновлення строку, зазначеного ОСОБА_1 у позовній заяві.

Зокрема ухвалою суду від 24.10.2023 визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, відображені у позовній заяві. Позовну заяву ОСОБА_1 до Бучацької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку (за наявності).

Отож, суд першої інстанції забезпечив розгляд клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та додатково надав можливість позивачеві навести причини пропуску строку, про що винесена ухвала про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 та ч.5 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати можливість звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом у справі №240/12017/19. Крім того, у цій постанові Верховний Суд наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Отже, позивачу недостатньо лише послатись на звернення до інших інституцій для відновлення його прав та інтересів, адже при зверненні до суду він повинен довести факт наявності об`єктивних перешкод (непереборних обставин) які були поважною причиною пропуску, встановленого законом строку звернення до суду та/або довести факт, що позивач не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З матеріалів справи також убачається, що ОСОБА_1 звернулася 13.10.2022 до Бучацької міської ради з заявою з проханням привести до відповідності ранг посадової особи місцевого самоврядування присвоєний на посаді головного спеціаліста служби у справах дітей Бучацької міської ради відповідно до ст. 15 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", п.3 Розділу VII "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про органи місцевого самоврядування", в якому зазначено, що з набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України "Про державну службу".

26.10.2022 Бучацькою міською радою надано відповідь позивачці, з якої слідує Бучацька міська рада вважає вищевказані норми не встановлюють правових підстав для присвоєння їй вищого рангу посадової особи місцевого самоврядування.

У позовній заяві позивач вказує, що вона шляхом звернення за роз`ясненнями до Національного агентства України з питань державної служби і очікуванням відповіді, з метою доведення до відома Бучацької міської ради вищевказаних роз`яснень, намагалась досудово врегулювати даний спір, а тому пропустила місячний строк звернення до суду і саме це на її думку є поважною причиною.

Отримавши лист-роз`яснення від 05.09.2023 довела до відома голови Бучацької міської ради в усній формі вищевказаний лист, однак їй було рекомендовано даний спір вирішувати в судовому порядку.

До суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача внести зміни в розпорядження від 04.03.2021 №131-к "Про присвоєння рангу ОСОБА_1 ", з яким позивач ознайомлена 04.03.2021 та здійснити відповідні нарахування та виплати з урахуванням внесених змін до такого розпорядження позивач звернулася лише 11.09.2023 року.

Поряд із цим, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення позивачки до Національного агентства України з питань державної служби не є досудовим врегулюванням спору і очікування відповіді не змінює моменту, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у даному випадку. Окрім того, звернення позивача до Національного агентства України з питань державної служби не було не переборною обставиною, яка не залежала від волі позивачки яка могла б свідчити про поважність причин такого пропуску.

Отож позивачкою, у даному випадку, не доведено існування обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Також з матеріалів справи убачається, що у травні 2023 року позивач зверталась до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Бучацької міської ради, в якому просила зобов`язати присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування з моменту переведення в Бучацьку міську раду - 05.03.2021 та зобов`язати здійснити перерахунок заробітної плати з 05.03.2021 з урахуванням 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування. Проте, ухвалою судді від 12.05.2023 (справа №500/1984/23) позовну заяву було повернуто позивачці у зв`язку із пропуском строку на звернення до адміністративного суду. Вказана ухвала набрала законної сили та не оскаржена позивачем. В даній ухвалі суд також прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що приведені доводи апеляційної скарги з приводу процесуальних норм КАС України щодо строків та процедури відкриття провадження, порядку розгляду клопотань, залишення позову без руху, тощо не змінює факту пропуску позивачем строку звернення до суду.

При цьому, судом апеляційної інстанції інших поважних причин пропуску позивачем з 2021 року строку звернення до суду судом не встановлено, а позивачем не наведено.

Враховуючи, що позовна заява подана до суду з пропуском строку встановленого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачем не наведено об`єктивних перешкод (непереборних обставин) для звернення до суду в установлені законом строки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку поважними. Як наслідок, суд дійшов підставного висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 500/5777/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос