Справа № 120/14788/23
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/276/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Сохацького А.М.,

представника відповідача Македонського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької митниці Державної митної служби України, у якому просив суд визнати дії Вінницької митниці ДМС України по винесенню постанов про накладення на позивача персональних штрафів за порушення митних правил незаконними; зобов`язати Вінницьку митницю ДМС України відізвати постанови про накладення штрафів №0392/401000/22 від 04.10.2022 та 30467/401000/22 від 22.11.2022 з другого відділу Державної виконавчої служби у м. Вінниці; зобов`язати Вінницьку митницю ДМС України відшкодувати матеріальні збитки в сумі 32000 грн.; повернути суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно із контрактом №16/02 від 16.05.2019 та додатковою угодою №2 від 03.09.2021, укладеним між ТОВ «Весна-19» та фірмою «СНLODNIА РІКULА» (республіка Польща), у 2019 році ТОВ «Весна-19» на безоплатній основі було передано відповідну тару, яка призначалась для належного транспортування продукції (малини) від її виробників до пунктів прийому цієї продукції. У відповідності із п. 6 ч. 1 ст. 70 Митного кодексу України ця тара була поміщена в митний режим тимчасового ввезення, який у відповідності зі ст. 108 Митного кодексу України не може перевищувати термін перебування 3 роки. В 2020 і 2021 роках за кожною заявою термін перебування цієї тари на території України продовжувався митною службою на 1 рік. У 2022 році, в зв`язку з початком військових дій, умови контракту були зупинені і в зв`язку із спливом 3-х річного строку постало питання про вирішення долі вказаної тари, а саме у відповідності із вимогами Митного кодексу України цю тару необхідно було або розмитнити, або реекспортувати, або знищити. За три роки експлуатації вказана пластикова тара пришла в непригідність, коштів на її розмитнення у ТОВ «Весна-19» не було, постачальник цієї тари категорично відмовився вивозити її за межі України та надав дозвіл на її знищення.

10.06.2022 ОСОБА_1 звернувся у Вінницьку митницю Державної митної служби України із заявою про знищення цієї тари, однак відповіді не отримав, при цьому працівниками митниці було повідомлено про те, що для знищення цієї тари необхідні дозволи екологічної служби та управління Держпродспожив служби, що не відповідало дійсності. ОСОБА_1 неодноразово звертався у митну службу про розгляд його заяви і лише за адвокатським запитом адвоката А.С. Лавренчука 21.09.2022 митною службою було повідомлено про те, що позивачу було відмовлено про поміщення цієї тари в митний режим знищення, однак вказану відповідь митна служба чомусь відправила не на адресу позивача, а ФОП ОСОБА_2 , який жодного відношення до ТОВ «Весна-19» не має. Позивач вважає, що цими умисними діями Вінницька митниця штучно створила умови шляхом неповідомлення позивача про своє рішення по його заяві, що в подальшому призвело до накладення на позивача штрафів на загальну суму 255 тис. гривень за перевищення строків тимчасового ввезення товарів та неналежне їх зберігання. Всього було складено 8 протоколів та винесено по ним 8 постанов про накладення на ОСОБА_1 вище вказаної суми штрафів. Оскільки всі ці протоколи і постанови були складені і винесені без участі позивача, без належного повідомлення позивача про їх складення та розгляд, що є грубим порушенням вимог адміністративного судочинства, ОСОБА_1 їх оскаржив до Вінницького міського суду Вінницької області. 6 постанов про накладення на ОСОБА_1 штрафів судом було скасовано, однак дві постанови, а саме №392/401000/22 від 04.10.2022 року та №0467/401000/22 від 22.11.2022 в силу різних причин не були скасовані та перебувають на виконані у виконавчій службі. При цьому слід зазначити, що в митній службі 30.11.2022 позивачем було отримано лише 2 постанови про накладення штрафів, а про ще 6 подібних постанов позивач дізнався лише при повідомленні виконавчої служби де і отримав копії цих постанов в березні 2023 року для їх оскарження, так як в митній службі йому було повідомлено, що вони не зобов`язані надавати вказані постанови. Розгляд позовних заяв ОСОБА_1 про скасування постанов про накладення штрафів тривав до 16.08.2023, коли були прийняті рішення по двох останніх його позовних заявах.

Позивач вважає, що Вінницькою митницею умисно штучно створені умови з метою звинувачення ОСОБА_1 в порушенні митних правил, а тому ці їхні дії мають бути визнані адміністративним судом незаконними.

У зв`язку з підготовкою позовних заяв до суду та їх розглядом в суді, позивачу довелося звертатися за юридичною допомогою, згідно з договором про надання юридичних послуг позивачем було витрачено 32000 грн. Тому позивач просив зобов`язати Вінницьку митницю ДМС України відшкодувати матеріальні збитки в сумі 32000 грн.

Згідно з ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 адміністративну справу №120/14788/23 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2023 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.01.2024 прийнято до розгляду судом у новій редакції позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відповідно до якої позивач просив суд: визнати дії Вінницької митниці ДМС України по винесенню постанов про накладення штрафів за порушення митних правил по постановах №0392/401000/22 від 04.10.2022 та 30467/401000/22 від 22.11.2022; зобов`язати Вінницьку митницю ДМС України відізвати постанови про накладення штрафів №0392/401000/22 від 04.10.2022 та 30467/401000/22 від 22.11.2022з другого відділу Державної виконавчої служби у м. Вінниці; зобов`язати Вінницьку митницю ДМС України відшкодувати матеріальні збитки в сумі 32000 грн.; повернути суму сплаченого судового збору.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Сохацький А.М. позовні вимоги підтримали повністю, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Македонський О.В. позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзивах на позовну заяву. Зважаючи на безпідставність та необґрунтованість вказаних позовних вимог, помилковість зроблених позивачем висновків, заперечував проти позову з огляду на наступне. В тексті позовної заяви позивач стверджує, що Вінницькою митницею було складено 8 протоколів та винесено по них 8 постанов, які були оскаржені позивачем до Вінницького міського суду. При цьому позивач зазначає: «Із загальної кількості, 6 постанов про накладення штрафів судом було скасовано, однак дві постанови - № 392/401000/22 від 04.10.2022 та № 0467/401000/22 від 22.11.2022 в силу різних причин не були скасовані та перебувають на виконанні у виконавчій службі». Таким чином, з огляду на вищезазначені твердження позивача, можна зробити висновок, що позивачем усі постанови про ПМП було оскаржено в судовому порядку і судом у кожному випадку ухвалено відповідні судові рішення з урахуванням фактичних обставин у кожній справі. Крім того, в силу положень ст. 529 Митного кодексу України постанова митниці про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику або до місцевого загального суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. При оскарженні постанови, суд перевіряє правомірність дій щодо її винесення (прийняття) і у випадку встановлення протиправності в таких діях, скасовує відповідне рішення у вигляді постанови. Вказане свідчить про те, що визнання протиправним та скасування постанови у справі про порушення митних правил охоплює в собі й визнання неправомірними дій при її прийнятті, а тому питання неправомірності дій, у даному випадку, на думку митниці, окремого окреслення судовим рішенням не потребує. Також позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 32000 грн., однак зі змісту обґрунтувань вказаної суми вбачається, що в даному випадку мова йде не про відшкодування матеріальних збитків, а про відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки в обґрунтуванні таких позовних вимог позивач зазначає, що витрачені ним кошти в сумі 32000 грн. були сплачені адвокату. Чинним процесуальним законодавством чітко визначено порядок вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу. Порядок відшкодування таких витрат чітко передбачений процесуальним законодавством, в даному випаду Кодексом адміністративного судочинства України, подання нового узагальненого позову для відшкодування таких витрат законодавством не передбачено. Однак, як вбачається з тексту позовної заяви, обґрунтування позовних вимог або взагалі відсутні або ж носять узагальнюючий та формальний характер, що свідчить про абсолютну надуманість позовних вимог. Також, з урахуванням вищезазначеного, в даному випадку, позивачем обрано помилковий спосіб захисту своїх прав, який не відповідає встановленому законодавством порядку відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки таке відшкодування має здійснюватися тим самим складом суду, який розглядав кожну з оскаржуваних постанов у справі про ПМП (ч. 3 ст. 252 КАС України) з дотриманням строків звернення до суду з відповідною заявою та інших процесуальних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії слід залишити без розгляду, а в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про відшкодування матеріальних збитків - провадження закрити.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як передбачає ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 1-4 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Статтею 289 КУпАП визначено строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що предметом адміністративного позову ОСОБА_1 є, зокрема, оскарження дій Вінницької митниці ДМС України по винесенню постанов №0392/401000/22 від 04.10.2022 та 30467/401000/22 від 22.11.2022 щодо позивача ОСОБА_1 за порушення ним митних правил.

Як зазначено у позовній заяві ОСОБА_1 , в митній службі 30.11.2022 позивачем було отримано лише 2 постанови про накладення штрафів, а про ще шість подібних постанов позивач дізнався лише при повідомленні виконавчої служби де і отримав копії цих постанов в березні 2023 року для їх оскарження, так як в митній службі йому було повідомлено, що вони не зобов`язані надавати вказані постанови.

У судовому засіданні представник позивача на запитання суду повідомив, що позовні вимоги про оскарження дій Вінницької митниці ДМС України по винесенню постанов №0392/401000/22 від 04.10.2022 та 30467/401000/22 від 22.11.2022 щодо позивача ОСОБА_1 за порушення ним митних правил у даній справі пред`явлено з інших підстав, ніж які ОСОБА_1 заявлялися і відповідно за наслідками розгляду було ухвалено судове рішення від 30.05.2023 про відмову в задоволенні позову та ухвала суду від 30.05.2023 про залишення позову без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що вимогами адміністративного позову є оскарження дій Вінницької митниці ДМС України по винесенню постанов №0392/401000/22 від 04.10.2022 та 30467/401000/22 від 22.11.2022 щодо позивача ОСОБА_1 за порушення ним митних правил, а позивач ОСОБА_1 відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду подав адміністративний позов лише 25.09.2023, тобто позивач пропустив визначений десятиденний строк звернення до адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при поданні даного позову, не було подано заяву про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду і позивач не просив суд поновити строк звернення до суду з позовом, поданий ОСОБА_1 адміністративний позов до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії слід залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України.

Варте уваги і те, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Крім того, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про відшкодування матеріальних збитків необхідно провадження закрити.

Згідно із ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З аналізу ч. 5 ст. 21 КАС України слідує висновок, що вимоги про відшкодування шкоди розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів слідує, що за твердженням позивача предметом даного спору є вчинені відповідачем дії, що спричинили виникнення матеріальної шкоди на суму 32000 грн.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно пунктів 8, 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, спір в частині відшкодування матеріальних збитків може вирішуватися за правилами цивільного судочинства, а не в порядку адміністративного судочинства, тому суд дійшов висновку про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про відшкодування матеріальних збитків

Керуючись ст. ст. 3, 5, 21, 120, 121, 122, 123, 240, 238, 286 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної митної служби України про відшкодування матеріальних збитків - провадження закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: