Справа № 569/23594/23
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м.Рівне

Рівненский міський суд Рівненської області в особі головуючого Кучиної Н.Г., розглянувши у письмовому провадженні в місті Рівному справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Омельчука В.П. Лук"янчук В., звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанови від 08.06.2023 серії АА № 00009383 та від 09.06.2023 серії АА № 00009475 по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, винесені старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. та Сидоренком А.В. відповідно стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. та 34 000 грн відповідно; закрити провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 08.06.2023 року та 09.06.2023 року відповідачем були винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, серії АА № 00009383 та АА № 00009475 відповідно. Стверджує, що оскаржувані постанови є незаконними, а його притягнення до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення є безпідставними та не відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається із прийнятих постанов, якими встановлено адміністративне правопорушення у сфері безпеки автомобільного транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, Державною службою України з безпеки на транспорті стверджується, що наведені у постановах порушення були допущені транспортним засобом, зокрема: ??Ford Cargo 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, позивач повідомляє, що ніколи не порушував правил перевезення вантажів автомобільними дорогами України, в тому числі на а/д Н-25, км 207+225, Рівненська область. Оскільки, транспортний засіб згадка про який міститься в оскаржуваних постановах про адміністративне правопорушення перебували в користуванні ПВКФ «Фіалка» на підставі відповідного договору оренди техніки № 09/20 від 18.09.2020 року, а водій такого транспортного засобу є працівником ПВКФ «Фіалка».

Вважає, що відповідач у своїх постановах жодним чином не довів, що позивач є перевізником чи особою, що перевозить вантаж за власний кошт, а тому не може бути належним суб`єктом відповідальності.

Окрім того, додатково повідомляє, що транспортний засіб, Ford Cargo 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у платному користування ПВКФ «Фіалка» згідно Договору оренди техніки № 09/20 від 18.09.2020 року. Факт належності транспортного засобу на умовах оплатної оренди підтверджуємся наступним: договором оренди техніки №09/20 від 18.09.2020 р.; актом приймання передачі об`єкту оренди від 18.09.2020 року; актами надання послуг №39 від 31.05.2023 року; податковою накладною №8 від 31.05.2023 року; наказом про прийняття на роботу ПВКФ «Фіалка» №78к від 04.10.2021 року; товарно-транспортними накладними від 03.05.2023 року та 05.05.2023 року

Таким чином, дії відповідача призвели до незаконного притягнення позивача до відповідальності та накладення на нього зазначених штрафних санкцій. Зокрема, відповідач обмежив позивача у праві подачі обґрунтованих пояснень щодо розгляду справи та не дав змоги довести власну непричетність до виявлених ймовірних правопорушень автодорожнього законодавства. Водночас, вказані постанови навіть не направлялись для позивача, він зміг тільки дізнатися з державного додатку Дія про відкриті виконавчі провадження, а в подальшому при ознайомленні з виконавчими провадженнями.

Також зазначає, що оскаржувані постанови про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, не в повній мірі відповідають вимогам Інструкції, оскільки не містять наступної інформації, такої як: дати і часу фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, категорія транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична цінність (кількість коліс) на вісі), суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Окрім того, представник позивача зазначає, що в оспорюваних постановах вказано назву технічного засобу, який використав відповідач при проведенні фіксації, серію номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії, зокрема: «Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM. 10043; UA.TR.113-001_62.02F №21 до 01-12-2022 року», тобто аналізуючи зміст постанов зрозуміло, що фіксування начебто допущених позивачем порушень здійснювалось технічним засобом строк дії повірки якого був дійсним до 01.12.2022 року, водночас описуються в оскаржуваних постановах здійснення порушення в травні 2023 року. Тому в період фіксування порушень строк дії повірки технічного засобу завершився, а відтак такий технічний засіб міг бути не справним, тому відповідно таке фіксування є не належним та не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача Гоголюк М.В. 04.01.2024 р. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо приладів, якими здійснювалася фіксація правопорушення в автоматичному режимі, зазначає, що такі прилади є справними та придатними до експлуатації, що підтверджується сертифікатами відповідності та сертифікатами перевірки типу щодо технічного засобу «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі». Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 р. № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повір очного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Таким чином, автоматичний пункт габаритно-вагового контролю у русі на момент фіксації вчинення позивачем адміністративних правопорушень був справним та готовим до експлуатації, а отже, показники вимірювань навантаження на осі та загальної маси транспортного засобу, визначені ним, є об`єктивними та достовірними відомостями. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Відповідно до пункту 17 Порядку №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку № 1174, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (Інструкція № 512), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2021 р. за № 1286/36908 (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення). Зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами)

Вказує, що із матеріалів, долучених до відзиву, вбачається, що порушення стосуються саме нормативних вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. Вказані відомості містяться у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, які використовувались відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями. Таким чином, у оскаржуваних постановах зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Представник відповідача зазначає, що постанови, які оскаржується позивачем у цих справах, за своїм змістом повністю відповідають вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Щодо доводів позивача про строк дії сертифікату відповідності пункту автоматичнох фіксації зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 р. №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану»(чинна на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/ або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пукнт з перевищенням встановлених законом габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірно встановлених ним відомостей повідомляє, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM. 10043, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатами відповідності UA.TR.113-001_62.02F-21 від 23.07.2021 та сертифікатом перевірки типу № UA.TR.001-62-21 Rev.0, щодо технічного засобу «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспорте русі». Просить відмовити в задоволенні позову.

15.01.2024 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що так як вказує відповідач, що керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин по всіх оспорюваних постановах) установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного станута протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремихїї місцевостях.

Тобто відповідач, посилаючись на вищевказану постанову, вказує на те, що технічний засіб, яким здійснювалось вимірювань транспортних засобів, в подальшому по яким відповідачем встановлено порушення, зокрема: «Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM. 10043; UA.TR.113-001_62.02F №21 строк дії до 01-12-2022 року» не дивлячись на вказаний строк дії до 01.12.2022 року продовжує свою дію до припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року №412.

Однак, позивач категорично з такими твердженнями відповідача не погоджується, оскільки відповідач надаючи такі пояснення не вказує, що вищеназвана Постанова Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року №412, яка втратила чинність, зокрема 07.04.2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято іншу Постанову № 440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану», якою установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану, чинні: на територіях, тимчасово окупованих Російською Федерацією, на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на відповідних територіях; на територіях активних бойових дій протягом шести місяців з дати завершення бойових дій на таких територіях відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік); на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.

Тобто, слід зазначити що відповідач посилається на постанову, яка втратила чинність, натомість Кабінетом Міністрів України прийнято нову постанову, яка продовжує дію повірки технічних засобів, однак не по всій території України в період воєнного стану, а лише на територіях, де ведуться активні бойові дії або є тимчасово окуповані Російською Федерацією. Водночас слід наголосити, що наразі Рівненська область не входить до переліку територій в яких ведуться активні бойові дії, а відтак норма яка б продовжувала строк дії повірки технічного засобу на території Рівненської області відсутня.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що оскільки в оспорюваних постановах фіксування начебто допущених позивачем порушень здійснювалось технічним засобом Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM. 10043; UA.TR.113-001_62.02F №21 строк дії якого до 01-12-2022 року, водночас встановлюються в оскаржуваних постановах здійснення порушень в червні 2023 року, що свідчить про неналежність доказів проведених вимірювань, оскільки в період фіксування відповідачем порушень строк дії повірки технічного засобу завершився, а відтак такий технічний засіб міг бути не справним, тому відповідно таке фіксування є не належним та не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою серія АА № 00009383 від 08.06.2023 р. згідно якої було застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.601% (4,028 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 12,995% (2.989 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на здвоєнні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3 м. до 1,8 м. при спарених колесах,яке мало місце о 16 год. 32 хв. 03.05.2023 року, за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область,відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою серії АА № 00009475 від 09.06.2023 р. застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,368% (2.8 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 9,215% (2.119 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на здвоєнні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3 м. при спарених колесах,яке мало місце о 10 год. 19 хв. 05.05.2023 року, за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область,відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином, Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема, в автоматичному режимі.

Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», зокрема, це - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Також, як встановлено пунктом 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли хоча б один з їх параметрів не перевищує гранично допустимі максимальні значення, зокрема максимальні значення фактичної маси для різних типів транспортних засобів для їх руху автомобільними дорогами, в тому числі для трьохвісних вантажних автомобілів передбачено максимальне значення фактичної маси для доріг державного значення - 25 т (26 т - для трьохвісного вантажного автомобіля, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни), та для доріг місцевого значення - 21 т; максимальні значення фактичної маси для різних типів транспортних засобів для їх руху автомобільними дорогами, в тому числі для трьохвісних вантажних автомобілів передбачено максимальне значення фактичної маси для доріг державного значення - 25 т (26 т - для трьохвісного вантажного автомобіля, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни), та для доріг місцевого значення - 21 т; максимальні значення навантаження на вісь (в залежності від їх кількості та відстані одна від одної), в тому числі, встановлено максимальне значення навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни, для доріг державного значення - 19 т, та для доріг місцевого значення - 11,5 т.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Пунктом 4 вказаних вище Правил встановлено, що допускається перевищення вагових параметрів на визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як встановлено частиною другою статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Крім того, суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене частиною другою статті 132-1 КУпАП, визначений приписами статті 14-3 КУпАП, за змістом яких адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Стосовно довідів позивача про те, що він не міг бути перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може бути особою винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суд зазначає таке.

Як вбачається з позовної заяви, зокрема, з копії договору оренди техніки № 09/20 від 18.09.2020 р. та акту прийому-передачі від 18.09.2020 р. позивач як директор ТзОВ «Комфорт Еко» передав транспортний засіб Ford Cargo 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 в оренду ПВК фірмі «Фіалка» в особі директора Фалка Ю.В.

У справі відсутні відомості щодо внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1197 (що діяв на момент укладення договору оренди № 09/20 від 18.09.2020 р.). Втратив чинність на підставі постанови КМУ від 8 жовтня 2022 року №1145 "Про затвердження Порядку внесення відомостей" про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів).

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року №1197 (що діяв на момент укладення договору оренди № 09/20 від 18.09.2020 р.) затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до пунктів 3, 21 яких підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Також пунктом 2 Порядку №1197 (що діяв на момент укладення договру оренди) передбачено, що належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відтак, у разі відсутності даних про належного користувача транспортного засобу адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожньогоруху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах) несе керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Таким чином, уклавши договір оренди техніки № 09/20 від 18.09.2020 року, ані ОСОБА_1 , ані орендар ПВК фірми "Фіалка", якому був переданий транспортний засіб Ford Cargo 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 у користування, не вжили жодних заходів щодо внесення відомостей про належного користувача до ЄДРТЗ.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо того, що відповідно до товарно-транспортних накладних № 876 від 03 травня 2023 р. та № 908 від 05.2023 р., транспортний засіб Ford Cargo 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував у користуванні ПВКФ "Фіалка", що виключає його відповідальність, оскільки, такі відомості не підтверджують зміну власника транспортного засобу, або внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортним засобом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на час винесення постанов № 00009383 від 08.06.2023 р. та № 00009475 від 09.06.2023 р. набрав чинності Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджений постановою КМУ від 08.10.2022 року № 1145, відповідно до п. 3 якого, єдиною підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. Також, у цьому Порядку термін заявники вживається у такому значенні: заявники - власник транспортного засобу (його представник за нотаріально посвідченою довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належний користувач. Внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Зазначені норми права вказують на те, що саме з ініціативи власника до Єдиного державного реєстру транспортних засобів вносяться відомості про належного користувача транспортного засобу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення державною службою України збезпеки на транспорті та визначення суб`єкта правопорушення, на відповідний запит відповідачу надаються відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача транспортного засобу, який несе відповідальність, згідно правил встановлених ст. 14-3 КУпАП.

Таким чином, враховуючи положення вказаних нормативно-правових актів позивач після укладення договору оренди техніки № 09/20 від 18.09.2020 р. з ПВКФ «Фіалка», який є чинним на сьогоднішній день, повинен був звернутися до сервісного центру МВС із заявою про внесення відомостей до Реєстру відомостей про належного користувача транспортного засобу, тобто ПВК фірма «Фіалка», однак останнім не було вжито таких заходів, внаслідок чого за відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ уповноваженій особі відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та встановлення суб`єкта правопорушення, були надані відомості про позивача, за яким зареєстрований транспортний засіб.

Позивач відомостей про користувача транспортного засобу марки Ford Cargo 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 , якого він передав в оренду рухоме майно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вніс.

Позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортного засобу в ЄДРТЗ на час розгляду справи, за таких обставин, адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортним засобом марки Ford Cargo 4142D реєстраційний номер НОМЕР_1 покладається на власника транспортного засобу, а саме на позивача у справі - ОСОБА_1 .

Таким чином, позивач по справі є належною особою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення згідно ч.2 ст.132-1КУпАП, оскільки внесенню до Єдиного державного реєстру транспортних засобів підлягають відомості про належного користувача транспортних засобів і саме такі відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення, протилежного суду не надано.

На підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач надав фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушень та інформаційні картки габаритно-вагового контролю, згідно яких показники зважування weight-full (загальна маса транспортного засобу) складає 46.698 тонн (дата вчинення правопорушення 03.05.2023 р.) та 45.333 т (дата вчинення правопорушення 05.05.2023 р.), axleload-3, 4 (навантаження на здвоєні вісі) 30 939 тонн (дата вчинення правопорушення 03.05.2023 р.) та axleload-3, 4 (навантаження на здвоєні вісі) 29 904 тонн (дата вчинення правопорушення 05.05.2023 р.), що свідчить про недотримання вимог, встановлених пунктом 22.5 ПДР щодо допустимої ваги загальної маси транспортного засобу та допустимої ваги навантаження на здвоєні вісі.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу відповідно до ДСТУ OIML R 134 1:2010, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси/ навантаження на вісі транспортного засобу здійснюється за формулою:

((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100%, де

Х факт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі;

Х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови серія АА № 00009383 від 08.06.2023, позивачем було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 10, 601% (4,028 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 12.995% (2,989 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах.

Відповідно до фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, зазначених у оскаржуваній постанові та інформаційної картки ГВК навантаження на загальну масу транспортного засобу становить 46,698 тон, при нормативно допустимій 38 тон, здвоєні осі транспортного засобу 30 939 ( НОМЕР_2 ) тон, при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон.

Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на загальну массу та навантаження на здвоєні осі транспортного засобу відображене у постанові АА № 00009383 від 08.06.2023 виглядає так:

((46698 -38000-10*46698)/38000)*100%=10,601%

((15734+15205)-23000-16*30 939/23000)*100%=12 955 %

Відповідно до постанови серія АА № 00009475 від 09.06.2023, позивачем було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,368% (2,8 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 9,215% (2,119 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах.

Відповідно до фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, зазначених у оскаржуваній постанові та інформаційної картки ГВК навантаження на загальну масу транспортного засобу становить 45 333 тон, при нормативно допустимій 38 тон, здвоєні осі транспортного засобу 29 904 ( НОМЕР_3 ) тон, при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 т.

Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на загальну массу та навантаження на здвоєні осі транспортного засобу відображене у постанові АА № 00009475 від 09.06.2023 виглядає так:

((45 333-38 000-10*45 333)/38 000)*100%=7, 368 %

((29 904 (14606+15298) 23 000-16*29 904)/23 000)*100%=9,215 %

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі також Порядок № 1174).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку № 1174).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку № 1174).

Згідно з пунктом 15 зазначеного Порядку метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється за допомогою комплексних технічних засобів марки WIМ.

Відповідно до технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163 (далі також - Технічний регламент № 163), цей Технічний регламент встановлює вимоги до засобів вимірювальної техніки та розроблений на основі Директиви 2014/32/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26 лютого 2014 року про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно надання на ринку вимірювальних приладів.

Відповідно до пункту 7 Технічного регламенту № 163 засіб вимірювальної техніки повинен відповідати суттєвим вимогам, установленим у додатку 1, та вимогам, установленим у відповідних додатках 3-12, що стосуються даної категорії засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 1 Додатку 1 до технічного регламенту № 163 засіб вимірювальної техніки повинен забезпечувати високий рівень метрологічної достовірності. Для того, щоб будь-яка сторона була впевнена в результаті вимірювань, засіб вимірювальної техніки повинен бути сконструйований і виготовлений з використанням високоякісної вимірювальної технології та захищеності вимірювань.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України від 05.06.2014 № 1314-VII «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі також Закон № 1314-VII) у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до пунктів 1, 2 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94 (далі - Технічний регламент №9 4), цей Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями.

Дія цього Технічного регламенту поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1.

Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь зазначені у пункті 52 названого Додатку.

Відповідно до пункту 53 Технічного регламенту № 94 у декларації про відповідність зазначається про те, що виконання суттєвих вимог, визначених у додатку 2, та вимог, зазначених у відповідних національних стандартах та технічних специфікаціях для певних засобів вимірювальної техніки, було доведено.

Відповідно до пункту 57 Технічного регламенту № 94 відповідність засобів вимірювальної техніки цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знаку відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у пунктах 58-70 цього Технічного регламенту.

Відповідно до частин першої та другої статті 17 Закону № 1314-VII законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1314-VII, повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до Міжповірочих інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 (далі також Наказ № 1747), міжповірочний інтервал для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь становить 1 рік.

Фіксація адміністративних правопорушень здійснена приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10043, який є придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності UA.TR.113- 001 _62.02F-21, та сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 62-20 Rev.0.

Відповідно до частин першої та другої статті 17 Закону № 1314-VII «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі Закон № 1314-VII) , законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1314-VII повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до Міжповірочих інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 (далі також Наказ № 1747), міжповірочний інтервал для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь становить 1 рік.

Як вбачається із оскаржуваних постанов, фіксація адміністративних правопорушень здійснена приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10043, який є придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності UA.TR.113- 001 _62.02F-21, та сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 62-20 Rev.0.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Щодо питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (далі також Постанова № 412) позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Відтак, положення абзацу другого частини другої статті 17 Закону № 1314-VII не застосовуються до засобів вимірювальної техніки, визначених Постановою № 412, на строк, передбачений відповідною Постановою.

На підставі вищезазначеного повірка вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно- вагового контролю є дійсною та чинною на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України.

Покликання позивача на те, що на час винесення оскаржуваних постанов (08.06.2023 та 09.06.2023) дія Постанови № 412 втратила свою чинність на підставі пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану» є недоречними, оскільки відповідно до пункту 5 ця постанова набирає чинності через 30 календарних днів з дня її опублікування (набрання чинності відбулось 04.06.2023), проте порушення пункту 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 КУпАП, відбулось 03 травня 2023 року та 05 травня 2023 року відповідно, тобто до моменту втрати чинності Постановою № 412.

Отже, на дату проведення зважування транспортного засобу засіб вимірювальної техніки відповідав загальним технічним вимогам державних стандартів.

З урахуванням наведеного, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР доведено належними, допустимими та достовірними доказами з використанням належного технічного приладу.

Таким чином, доводи позивача щодо здійснення габаритно- вагового контролю неналежним приладом спростовується матеріалами справи.

Так, в оскаржуваних постановах наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на здвоєні осі, кількість вісей, спарені колеса, відстань між вісями, навантаження на вісь та загальна маса.

Таким чином, оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

Відтак, зміст оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 та вимогам ст. 283 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма прямо вказує, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, дії відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України, а оскаржувані постанови є правомірними та такими, що відповідає вимогам законодавства України.

Покликання позивача на те, що відповідачем порушено вимоги Інструкції № 512, де в додатку 1 затверджено форму постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України не заслуговують на увагу суду, оскільки Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512 встановлює порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, зафіксовані не в автоматичному режимі, уповноваженими на те посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органів.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд не вбачає підстав для скасування спірних постанов, оскільки вони винесені відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, а тому в позові належить відмовити.

Позивач одночасно у прохальній частині позову просить визнати поважною причину пропуску на оскарження постанов та поновити строк на їх оскарження. Зазначає, що 23.11.2023 р. представник позивача ознайомився із матеріалами виконавчих проваджень, зокрема ним було отримано копіїї спірних постанов, на підтвердження долучає заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень від 21.11.2023 р.

Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала, що позивачем було пропущено строк на оскарження постанов без достатніх поважних причин.

Перевіряючи обґрунтованість вимог щодо поновлення строку на оскарження постанов у даній справі, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідно рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що докази на підтвердження отримання позивачем у встановленому законом порядку оскаржуваних постанови в матеріалах справи відсутні, а про існування зазначених постанов позивач дізнався після відкриття відповідних виконавчих проваджень з їх примусового виконання, а тому суд вважає, що позивачу слід поновити строк для звернення до суду із вказаними позовними вимогами, оскільки, позивач пропустив строк із поважних причин.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також приймаючи до уваги те, що докази на підтвердження отримання позивачем у встановленому законом порядку оскаржуваних постанови в матеріалах справи відсутні, а про існування зазначених постанов позивач дізнався після відкриття відповідних виконавчих проваджень з їх примусового виконання, суд погоджується із доводами позивача про пропущення ним процесуального строку, встановленого законом на подачу адміністративного позову з поважних причин, та з метою справедливого та неупередженого вирішення спору вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із вказаним позовом.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, відповідно судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: м.Київ, вул.Антоновича, 51, 03150, код ЄДРПОУ 39816845.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина