Справа № 420/10177/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10177/21

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 24.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Скрипченка В.О., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №420/10177/21 про повернення без розгляду заяви, поданої в порядку приписів ст.383 КАС України

У С Т А Н О В И В:

13.11.2023 ОСОБА_1 , в порядку приписів статті 383 КАС України, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просив суд:

- поновити строк для звернення до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України;

- визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31.01.2022 №26 та дії в частині обмеження максимального розміру пенсії, визначення 60-відсоткового значення розміру пенсії від заробітної плати прокурора, який працює на відповідній посаді, під час її перерахунку ОСОБА_1 з 01.04.2021, вчинених як суб`єктом владних повноважень, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №420/10177/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №420/10177/21, без обмеження її максимального розміру та виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% від заробітної плати прокурора, який працює на відповідній посаді згідно із довідкою Миколаївської обласної прокуратури від 29.03.2021 №21-92вих.21, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не виконується рішення суду та протиправно обмежено пенсію максимальним розміром, а також зменшено відсоткове значення розміру пенсії з 80% до 60%. На думку позивача, строк звернення до суду із даною заявою не може обраховуватись, виходячи із його обізнаності у проведенні перерахунку пенсії (31.01.2022), адже виконавчий лист по справі №420/10177/21 ще не було пред`явлено до примусового виконання. Отримавши зменшену пенсію ОСОБА_1 лише дізнався про ухилення ГУ ПФУ в Одеській області від виконання рішення суду, а не про порушення свого права. Крім того, позивач акцентував увагу на введенні в Україні воєнного стану, постійного бомбардування російськими окупаційними військами міст Вознесенськ та Миколаїв де проживають ОСОБА_1 та його адвокат.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №420/10177/21 заяву представника ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України у справі №420/10177/21 повернуто заявнику без розгляду.

Приймаючи таке судове рішення окружний адміністративний суд виходив із того, що позивачем пропущено визначений приписами чинного процесуального законодавства строк звернення до суду. При цьому, доказів поважності пропуску такого строку ОСОБА_1 не подано.

Не погодившись із вищевказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на невідповідність висновків окружного адміністративного суду обставинам справи, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви, поданої в порядку приписів статті 383 КАС України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач вказує про обов`язковість судового рішення, забезпечення доступу до правосуддя. Також, ОСОБА_1 стверджує, що про невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення суду у справі №420/10177/21 йому стало відомо лише 31.10.2023, тобто після отримання постанови державного виконавця про накладення на боржника штрафу. На думку позивача, строк звернення до суду із даною заявою не може обраховуватись, виходячи із його обізнаності у проведенні перерахунку пенсії (31.01.2022), адже виконавчий лист по справі №420/10177/21 ще не було пред`явлено до примусового виконання. Отримавши зменшену пенсію, ОСОБА_1 дізнався про ухилення ГУ ПФУ в Одеській області від виконання рішення суду, а не про порушення свого права. Крім того, позивач акцентував увагу на введенні в Україні воєнного стану, постійного бомбардування російськими окупаційними військами міст Вознесенськ та Миколаїв де проживають ОСОБА_1 та його адвокат.

24.01.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якій відповідач погоджується із висновками суду першої інстанції, які викладено в оскаржуваній ухвалі. Натомість, доводи апеляційної скаргу уважає безпідставними.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №420/10177/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.04.2021 № 26 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 29.03.2021.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області, викладені в листі від 18.05.2021 №7898-7889/Б-02/8-1500/21, щодо відмови у здійсненні з 01.04.2021 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 30.04.2021 та довідки Миколаївської обласної прокуратури від 29.03.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно із довідкою Миколаївської обласної прокуратури від 29.03.2021 № 21-92вих.21 та за його заявою від 30.04.2021 з урахуванням фактично виплачених сум з 01.04.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Означене рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому набрало законної сили.

На виконання рішення від 28.10.2021 у справі №420/10177/21 Одеським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 21.01.2022 видано виконавчі листи.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №420/10177/21 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області 31.01.2022 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Під час проведення перерахунку пенсії органом Пенсійного фонду визначено відсоткове значення розміру пенсії 60%, а також обмежено пенсію максимальним розміром.

З матеріалів справи убачається, що за наслідком проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 склав 19340грн.

Як убачається із доданих позивачем до заяви банківських виписок, пенсію у розмірі 19340грн. (із застосуванням обмеження максимального розмірі та відсоткового значення 60%) ОСОБА_1 отримував з березня 2022 року.

07.04.2022 адвокат позивача звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із запитом щодо проведеного, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №420/10177/21, перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Листом від 12.04.2022 №1500-0305-8/34106 Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області повідомило адвоката Оксану Вуїв, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №420/10177/21 проведено перерахунок пенсії. Зазначеним рішенням суду в частині перерахунку та виплати пенсії без обмеження граничним розміром ОСОБА_1 відмовлено, а тому розмір пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України «Про прокуратуру» з 01.04.2021 складає 17690грн. 90коп., з 01.07.2021 18540грн., з 01.12.2021 19340грн.

Апеляційним судом з`ясовано, що до листа від 12.04.2022 №1500-0305-8/34106 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області було додано: рішення (розпорядження) про перерахунок пенсії, рішення (розпорядження) із розрахунком пенсії та рішення суду, на підставі якого ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії.

З урахуванням наведеного колегією суддів з`ясовано, що про здійснений органом Пенсійного фонду перерахунок пенсії із визначенням відсоткового значення розміру пенсії 60%, а також обмеження пенсії максимальним розміром адвокат Оксана Вуїв дізналась із листа ГУ ПФУ в Одеській області від 12.04.2022 №1500-0305-8/34106.

Не погодившись із таким перерахунком пенсії позивач звернувся до суду із заявою в порядку приписів ст.383 КАС України.

Здійснюючи апеляційний перегляд ініційованого позивачем питання колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом для захисту чи поновлення своїх порушених прав і законних інтересів позивач, на користь якого ухвалено вказане судове рішення, має право подати заяву до суду першої інстанції. Така форма судового контролю з ініціативи учасника справи встановлена статтею 383 КАС України.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Зі змісту вказаних вище норм вбачається, що судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Частиною 4 статті 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Таким чином, строк для подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у порядку цієї статті, який є скороченим, починає перебіг від дня, коли особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду певних рішень, вчинення ним дій чи допущення бездіяльності, які така особа просить визнати протиправними у відповідній заяві або ж - порушення відповідачем її прав, підтверджених рішенням суду, в інший спосіб.

Визначена даною правовою нормою умова «не пізніше останнього дня строку пред`явлення до виконання виконавчого листа» не є альтернативною визначеному 10-денному строку, а має застосовуватись саме в його межах.

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, за наслідком дослідження заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, судом апеляційної інстанції установлено, що про здійснений органом Пенсійного фонду перерахунок пенсії із визначенням відсоткового значення розміру пенсії 60%, а також обмеження пенсії максимальним розміром адвокат Оксана Вуїв дізналась із листа ГУ ПФУ в Одеській області від 12.04.2022 №1500-0305-8/34106.

Натомість, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду заявник звернувся лише 13.11.2023, тобто з пропуском десятиденного строку, який встановлено ст. 383 КАС України.

Між тим, колегія суддів зауважує, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження вчинення ним або адвокатом усіх необхідних дій, які б свідчили про наявність дійсного бажання реалізації процесуальних прав з метою їх захисту в межах строків встановлених процесуальним законом або їх поновлення.

В контексті вказаного слід акцентувати увагу на тому, що отримавши лист ГУ ПФУ в Одеській області від 12.04.2022 №1500-0305-8/34106 протягом тривалого часу (більш ніж півтора роки), проявляючи пасивну поведінку, не вчиняли жодних дій, з метою виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №420/10177/21.

Отримавши 17.02.2022 виконавчі листи Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/10177/21 позивачем пред`явлено їх до примусового виконання лише в жовтні 2023року.

При цьому, пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не змінює правового регулювання спірних правовідносин та фактичних обставин у справі.

Із такою обставиною приписи чинного процесуального законодавства не пов`язують початок перебігу строку звернення до суду із заявою в порядку приписів ст.383 КАС України.

Наведене спростовує викладені позивачем у відповідній частині апеляційної скарги доводи.

Стосовно введення в Україні воєнного стану та постійного бомбардування російськими окупаційними військами міст Вознесенськ та Миколаїв де проживають ОСОБА_1 та його адвокат, в контексті поважності підстав пропуску строку звернення до суду із заявою в порядку приписів ст.383 КАС України, адже сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення процесуального строку.

Колегія суддів зазначає, що позивачем ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного адміністративного суду не подано жодних доказів на підтвердження того, що наведені ОСОБА_1 події, які пов`язані із введенням в Україні воєнного стану, унеможливили своєчасне звернення до суду із заявою в порядку приписів ст.383 КАС України.

В контексті вказаного слід ще раз акцентувати увагу на тому, що отримавши лист ГУ ПФУ в Одеській області від 12.04.2022 №1500-0305-8/34106, із заявою в порядку приписів ст.383 КАС України, позивач до суду звернувся лише 13.11.2023, тобто більш ніж через півтора роки.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

З огляду на вищевказане колегія суддів дійшла висновку, що наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до суду із заявою в порядку приписів ст.383 КАС України не є поважними.

Отже, з урахуванням установлених фактичних обставин у системному зв`язку із законодавчими приписами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що позивач був обізнаний про порушення своїх прав, проте із заявою звернувся із порушенням встановленого частиною 4 статті 383 КАС України десятиденного строку.

За приписами абзацу 2 частини 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вимогам цієї статті, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Таким чином, окружний адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення заяви позивачу.

Здійснюючи розгляд апеляційної скарги судом апеляційної інстанції враховано правові висновки Верховного Суду, які викладено в постановах від 14.07.2022 у справі № 295/9823/21, від 21.10.2021 у справі № 580/424/20, ухвалі від 15.02.2022 у справі № 520/14348/19 .

Установлені в межах даного апеляційного розгляду фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення спірного питання.

Отже, при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 325, 329, 383 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі №420/10177/21 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді В.О. Скрипченко Ю.В. Осіпов