Справа № 420/2757/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2757/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 тисяч пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди служби:

- з 01.08.2022 р. по 29.08.2022 р.;

- з 03.09.2022 р. по 18.09.2022 р.

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 тисяч пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди служби:

- з 01.08.2022 р. по 29.08.2022 р.;

- з 03.09.2022 р. по 18.09.2022 р.

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 тисяч пропорційно дням стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я у зв`язку отриманням травми від час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 29.08.2022 р. по 02.09.2022 р.;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 тисяч пропорційно дням стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я у зв`язку отриманням травми від час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 29.08.2022 р. по 02.09.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на особливий період військового стану у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, починаючи з 24.02.2022 р., та що у періоди з 01.08.2022 р. до 29.08.2022 р. та з 02.09.2022 р. по 06.09.2022 р. позивач перебував в районі ведення військових дій - селі Посад-Покровському Херсонського району Херсонської області, виконуючи бойове завдання.

Водночас, вказує позивач, факт виконання ним бойового завдання протягом вказаних періодів військової служби не було зафіксовано командуванням військової частини НОМЕР_1 , адже позивачу не було доведено жодного наказу (про вибуття до району ведення військових дій, про прибуття з виконання бойового завдання, про виплату додаткової винагороди тощо).

Як зазначає позивач у позовній заяві, 29.08.2022 р. він одержав травмування при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, у період з 29.08.2022 р. по 02.09.2022 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у зв`язку з отриманою 29.08.2022 р. травмою, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6357/873, де позивачу було встановлено потребу у звільненні від добових польових виходів та фізичного навантаження на 10 діб згідно висновку лікаря невролога від 01.09.2022 р.

Позивач також вказує, що 08.09.2022 р. він отримав наказ командира роти про наступ, однак відмовився від його виконання у зв`язку зі станом здоров`я (слабкість, головний біль, втрата орієнтації) внаслідок травми, отриманої 29.08.2022 р. під час виконання бойової задачі та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2022 р. № 247 позивача з 18.09.2022 р. виключено зі списків особового складу військової частини, а з 19.09.2022 р. - з усіх видів забезпечення військової частини. 08.10.2022 р. командиром військової частини видано наказ № 1170 «Про результати службового розслідування» (копія витягу із наказу додається), відповідно до якого за невиконання бойового наказу позивача позбавлено виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за вересень 2022 року.

На момент звернення із позовом позивачу за період виконання ним обов`язків військової служби у воєнний стан Відповідачем не нараховано та не виплачено додаткову винагороду за серпень та вересень 2022 року, збільшену до 100 000 гривень.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.

Ухвалою суду від 15.02.2023 року адміністративний позов залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність усунути недоліки у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

27.02.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

До суду від представника відповідача за вх №ЕП/8728/23 надійшов відзив, в якому зазначено, що з позовними вимогами викладеними у позовній заяві відповідач не згоден, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представником відповідача у відзиві вказано, що як вбачається з матеріалів справи, пунктом 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.10.2022 № 1170 Про результати службового розслідування (далі Наказ № 1170) ОСОБА_1 поновлено на грошовому забезпеченні та помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби визначено здійснити перерахунок грошового забезпечення, в тому числі, солдату ОСОБА_1 , колишньому стрільцю - помічнику гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, за серпень-вересень так як факт самовільного залишення військової частини не підтвердився. Також визначено за невиконання бойового наказу не виплачувати додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 за вересень 2022 року.

Також представник відповідача у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ № 168 від 28.02.2022, в розмірі 30000 грн за серпень 2022 року встановленим порядком (стовпчик 10/2022 Картки особового рахунку військовослужбовця). За вересень 2022 року ОСОБА_1 додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ № 168 від 28.02.2022, не виплачувалась, в зв`язку із відмовою виконувати бойовий наказ (розпорядження), що встановлено службовим розслідуванням. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1170 не скасований та позивачем не оскаржувався, в рамках службового розслідування в позивача було відібрано пояснення, які написані позивачем власноруч та містяться в матеріалах судової справи,

В зв`язку з викладеним, зазначає представник відповідача, ОСОБА_1 не мав права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 за вересень 2022 року.

Ухвалами суду від 05.04.2023 року: у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі відмовлено; у задоволенні заяви представника відповідача військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено; витребувано у Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону інформацію щодо стану розгляду кримінального провадження (ЄРДР 0000228) та витяг із ЄДР за номером 0000228 та у ОСОБА_1 належним чином звірену копію довідки про безпосередню участь в бойових діях, що була додана до листа військової частини НОМЕР_1 за вих. №0666/35/78 від 20.01.3023, провадження у справі зупинено до отримання витребуваних доказів.

21.06.2023 ухвалами суду: поновлено провадження у справі; витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчених копій матеріалів службового розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 травмування ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином засвідчені копії документів щодо прийняття безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022 (накази, журнали, бойові розпорядження, тощо); зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 31.01.2024 року поновлено провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 у період з 24.02.2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2022 року №247 визнано такими, що вибув із пункту постійної дислокації військової частини солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця - помічника гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 15 вересня 2022 року № 142-РС на посаду солдата резерву взводу запасної роти військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що 18 вересня 2022 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в місто Межиріч та з 18 вересня 2022 року виключено зі списків особового складу військової частини, з 19 вересня 2022 року з усіх видів забезпечення військової частини.

Також як вбачається із зазначеного наказу на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року позивачу виплачено винагороду за безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах веденій воєнних (бойових) дій (проведення заходів у розрахунку 100000 (сто тисяч) гривень пропорційно дням безпосередньої участі) за період з 01 по 31 липня 2022 року.

Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №6357/873 ОСОБА_1 у період з 29.08.2022 року по 02.09.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, анамнез захворювання: захворів гостро 29.08.2022 року вранці, коли отримав МВТ.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 року №6459 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 одержав травмування: мінно-вибухова травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. За обставин: 29.08.2022 з 16:00 до 20:00 під час виконання бойового завдання з проведення наступальних дій на передній край противника поблизу села Правдине, Херсонської області противник здійснив артилерійський обстріл.

При цьому, відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 від 08.10.2022 року №1170 «Про результати службового розслідування» встановлено, що солдат ОСОБА_1 стрілець - помічник гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, відмовився виконувати бойовий наказ про наступ.

У наказі №1170 від 08.10.2022 року зазначено, що: «… Майор ОСОБА_2 , командир 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , по суті заданих йому питань пояснив, що 27 серпня 2022 року о 19 00 було отримано бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 на проведення наступальних дій. Бойове завдання підрозділом було виконано успішно у визначений термін з отриманням сигналу батальйон виконав найближче завдання. Так 07 вересня 2022 року батальйон проводив заходи щодо підготовки до наступальних дій. О 1800 на параді командиром підрозділом 2 механізованого батальйону було доведено бойове розпорядження командирам рот та окремих взводів № 80 на проведення наступальних дій. О 16:00 отримай доповідь від командирів рот 4, 5, 6 2 механізованого батальйону щодо відмови ряду військовослужбовців виконувати поставлені завдання. Ним було поставлено завдання начальнику штабу 2 механізованого батальйону на складання списків особового складу що відмовилися виконувати накат, зібрати пояснення і них. В подальшому оформивши відповідні документи, їх було подано встановленим порядком в штаб військової частини НОМЕР_1 .

… Солдат ОСОБА_1 , стрілець - помічник гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону по суті заданих йому питань пояснив в письмовій формі, що написав рапорт про відмову виконання бойової задачі по причині стану здоров`я, а саме при виконанні бойової задачі 29 серпня 2022 року отримав поранення МВТ. На момент написання рапорту не проходив повну реабілітацію, має слабкість, головні болі, втрату орієнтації.

Заяв, клопотань та зауважень від солдата ОСОБА_1 на час проведення службового розслідування не надходило».

Наказом №1170 від 08.10.2022 року нижче визнано таким, що вибув із пункту постійної дислокації військової частини згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 247 від 18 вересня 2022 року, зокрема ОСОБА_1 , стрільця - помічника гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону та наказано помічнику командира військової частими НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби, врахувати вимоги пункту 4, 5 розділу 16 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, поновити на грошовому забезпеченні за невиконання бойового накату 08 вересня 2022 року та здійсниш перерахунок грошовою забезпечення та серпень-вересень зокрема солдату ОСОБА_1 , стрільцю - помічнику гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, так як факт самовільного залишення військової частини не підтвердився.

Також у наказі №1170 від 08.10.2022 року вказано вище означеним військовослужбовцям, зокрема і позивачу, за невиконання бойового наказу не виплачувати додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 за вересень 2022 року.

При цьому, відповідно листа військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2023 року №0666/35/781, наданому у відповідь на адвокатський запит позивача, зазначено що відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, солдат ОСОБА_1 брав участь у вищезазначених заходах з 24.05.2022 по 31.07.2022 та що солдату ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ № 168 від 28.02.2022, в розмірі 30000 грн за серпень 2022 року встановленим порядком (стовпчик 10/2022 Картки особового рахунку військовослужбовця).

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2023 року №2181 «про результати службового розслідування за фактом встановлення періоду участі в бойових діях колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 » встановлено: «…Згідно рапорту капітана юстиції ОСОБА_3 , офіцера юридичної служби військової частини НОМЕР_1 від 09.07. 2023 року № 24648, став відомий факт про неправильну довідку про безпосередню участь колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Майор ОСОБА_2 , командир 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , по суті заданих йому питань пояснив, що згідно бойового розпорядження командира бригади 2 механізований батальйон виконував завдання в другому ешелоні оборони з 01.08.2022 по 27.08.2022, батальйон був відведений у тимчасовий район зосередження, а з 28.08.2022 вже вийшов на першу лінію оборони.

… Згідно бойового розпорядження командира військової частини № НОМЕР_5 батальйон виконував бойове завдання на відведенні в районі зосередження і займав 2 ешелон оборони по 27.08.2022.

Згідно бойового розпорядження командира військової частини № НОМЕР_6 батальйон активно приймав участь у бойових діях з 28.09.2022.

Згідно витягу із наказу про результати № 1253 від 21.10.2022 колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав поранення 29.08.2022.

Згідно обліку поранених і хворих в КНП «МОКЛ» МОР колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 29.08.2022 по 02.09.2022.

Згідно наказу про результати службового розслідування № 1170 від 08.10.2022 колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 був позбавленої премії та додаткової грошової винагороди через відмову виконувати бойовий наказ за вересень.

…Виходячи з матеріалів службового розслідування, вини військовослужбовця-немає.

Причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення:

Виходячи з матеріалів службового розслідування, причин та умов правопорушення не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, згідно бойового розпорядження № 2459 виплатити додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн з 28.08.2022 по 31.08.2022 колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1

… 2. Вважати колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 таким, що безпосередньо приймав участь в бойових діях згідно бойового розпорядження № 2459 з 28.08.2022 по 29.08.2022.

… 4. Помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби, врахувати вимоги пункту 5 розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, зробити перерахунок додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та абзацу 7.3 пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України «Про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди» №912/з/29 від 23.06.2022 з розрахунку 100000 грн з 28.08.2022 по 31.08.2022 колишньому військовослужбовцю військової частини військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 »

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022 року воєнний стан продовжено до 25.04.2022 року.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України №2212 від 21.04.2022 року воєнний стан продовжено з 25.04.2022 року на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України 16 листопада 2022 року № 2738-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженого Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-IX воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженого Законом України № 3057-IX від 02.05.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженого Законом України № 3275-IX від 27.07.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженого Законом України № 3429-IX від 08.11.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин з 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168, пунктом 1 якої (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної Постанови КМУ №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

В подальшому до пункту 1 вказаної постанови вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року №217, від 22 березня 2022 року №350, від 01 квітня 2022 року №400, від 07 липня 2022 року №793, при цьому вказані зміни застосовувались з 24 лютого 2022 року, та постановами від 01 липня 2022 року №754, які (зміни) застосовуються з 01.06.2022 року та постановою від 08 жовтня 2022 року №1146, які застосовуються з 01.09.2022 року.

Водночас розмір додаткової винагороди залишався незмінним 30000 гривень щомісячно та до 100000 гривень особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до Постанови КМУ №217 від 07.03.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виключивши в абзаці першому слова (крім військовослужбовців строкової служби)».

Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ №217 від 07.03.2022 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою КМУ №350 від 22.03.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», доповнивши абзац перший після слів та поліцейським словами, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка.

Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ №350 від 22.03.2022 вона набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до Постанови КМУ №754 від 01.07.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в абзаці першому слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова щомісячно доповнено словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 червня 2022 року.

У відповідності до Постанови КМУ №793 від 07.07.2022 внесені наступні зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»:

«У пункті 1:

1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ №793 від 07.07.2022 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

У відповідності до Постанови КМУ №1146 від 08.10.2022 внесені наступні зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме в абзаці першому:

«слова «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні),» та «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)» виключити;

доповнити абзац реченням такого змісту: «Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.»

Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ №1146 від 08.10.2022 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 вересня 2022 року.

Отже, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 (в редакції Постанови КМУ №1146 від 08.10.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, із зазначених норм пункту 1 Постанови КМУ №168 (в редакції Постанови КМУ №1146 від 08.10.2022) вбачається, що право на додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн мають перелічені у такому пункті особи у двох окремих випадках:

1) якщо вони беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) якщо вони або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).

Також згідно із пунктом 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції Постанови КМУ №1146 від 08.10.2022) установлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, поранення особи (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини під час проходження служби в умовах, за які передбачена виплата додаткової винагороди у порядку Постанови у розмірі до 100000,00 грн., зумовлює збереження права особи на отримання згаданої винагороди у розмірі до 100000,00 грн. як за час проходження стаціонарного лікування після поранення, так і за час знаходження у відпустці для лікування за висновком військово-лікарської комісії після тяжкого поранення.

Згідно із пунктами 2-1 Постанови КМУ № 168 (в редакції Постанови КМУ №1146 від 08.10.2022) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022 року (далі Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022 р.

За приписами п.3 Окремого доручення передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішенням (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувачі Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави відповідними рішеннями (наказами, директивами. розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку № 4 до цього доручення.

Пунктом 4 Окремого доручення визначено, що керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних групи, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведено« і додатку № 2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок (додаток № 1 додаток № 2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів військового управління, угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджено Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.

Також, згідно до п.5 наведеного Окремого доручення встановлено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів п. 6 Окремого доручення.

Аналіз вищеназваних нормативно-правових актів свідчить, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю збільшується до 100000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Так, спірним у даній справі є те, що на думку позивача відповідач протиправно не нараховував та не виплачував йому додаткову винагороду у збільшеному розмірі до 100000,00 грн у періоди з 01.08.2022 року по 29.08.2022 року, з 03.09.2022 року по 18.09.2022 року, а у період з 29.08.2022 року по 02.09.2022 року - додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000 тисяч пропорційно дням стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я у зв`язку отриманням травми від час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

При цьому, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачу за серпень 2022 року нараховано позивачу додаткову винагороду 30000,00 грн, а у період з 28.08.2022 року по 31.08.2022 року додаткову винагороду у збільшеному до 100000,00 грн розмірі.

Тобто, позовні вимоги позивача в частині періоду з 28.08.2022 року по 31.08.2022 року відповідачем добровільно виконано, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача в частині виплати йому додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000 грн за період з 01.08.2022 року по 27.08.2022 року та з 03.09.2022 року по 18.09.2022 року, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів участі позивача у бойових діях безперервно у всі дні зазначеного періоду.

Позивач у позовній заяві не наводить жодного обґрунтування того, що відповідачем неправильно обраховано виплачену йому додаткову винагороду згідно постанови КМУ №168 виходячи з часу його безпосередньої участі у бойових діях у серпні 2022 року.

Разом з тим, п.п.9.7 п.9 згаданого Окремого доручення передбачено, що військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника) до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн., не включаються.

Отже, зважаючи на те, що наказом №1170 від 08.10.2022 року встановлено не виконання позивачем бойового розпорядження №80 від 08 вересня 2022 року та що наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1170 не скасований та позивачем не оскаржувався, відтак позивач не має права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за період з 03.09.2022 року по 18.09.2022 року та за період з 01.09.2022 року по 02.09.2022 року (пропорційно дням стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я у зв`язку отриманням травми від час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини), відповідно до п.п.9.7 п.9 Окремого доручення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Марин П.П.