Справа № 160/12529/22
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2024 рокум. ДніпроСправа № 160/12529/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 04.08.2022 №2751 «Про накладення дисциплінарних стягнень», в частині наказу, відповідно до якого зазначено: (пункт 1.) За порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в порядку статті 48 п. «в» Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення «Сувора догана» на майора ОСОБА_1 , начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 ; (пункт 2.) помічнику командира військової частини з фінансово економічної роботи - начальнику фінансово - економічної служби урахувати факт накладеного дисциплінарного стягнення при нарахуванні грошового забезпечення за липень місяць».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.08.2022 №2751 «Про накладення дисциплінарних стягнень» за порушення вимог статей 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в порядку статті 48 пункту «в» Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на позивача накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

Позивач вважає наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 04.08.2022 №2751 «Про накладення дисциплінарних стягнень» протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що з наказу взагалі не вбачається, яке саме дисциплінарне правопорушення скоєно, коли та за яких обставин.

Позивач зауважує, що зазначений наказ до нього ніколи не доводився у частині, що його стосується, під підпис і з зазначенням дати ознайомлення.

Позивач вважає, що відповідач мав провести службове розслідування, порядок призначення та проведення якого визначено зазначеним Наказом МО України від 21 листопада 2017 року №608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України».

Позивач вважає, що жодних порушень військової дисципліни чи порушень службових (функціональних) обов`язків, зазначених в наказі, ним допущено не було.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року адміністративну справу передано за підсудністю до Луганського окружного адміністративного суду.

До Луганського окружного адміністративного суду зазначена адміністративна справа надійшла 12 грудня 2023 року.

Ухвалою від 17 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача подано відзив, в якому представник заперечує проти задоволення позову з таких підстав.

Позивач на дату прийняття спірного наказу обіймав посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , тому позивач був відповідальний за діяльність підпорядкованого йому підрозділу.

Відповідач зазначає, що на позивача як начальника розповсюджуються норми ст. ст. 58 та 59 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ.

Відповідно до статті 58 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Статтею 59 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ визначені обов`язки командира (начальника).

Окрім того, відповідно до посадових обов`язків начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 (ознайомлений під підпис 21.09.2020) начальник стройової частини відділення персоналу штабу в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність, планування підготовки і повсякденної діяльності, успішне виконання завдань, покладених на стройову частину; за своєчасне складання і подачу начальнику штабу на підпис проектів наказів по стройовій частині, добову відомість і встановлені донесення, повідомлення по особовому складу за бланки суворої звітності, матеріальні цінності надані йому для роботи: за своєчасне виконання завдань, поставлених перед стройовою частиною.

Відповідач вказує, що до посадових обов`язків позивача, серед іншого, віднесено: негайно доповідати безпосередньому командиру (керівнику) про втрату або нестачу службових документів, посвідчень, перепусток, ключів від приміщень, сховищ, сейфів, в яких зберігаються службові документи, особистих печаток, штампів, а також про виявлення не облікованих службових документів та видань; надавати всі службові документи та видання, які обліковані за ним, працівникам служби діловодства на їх вимогу; ознайомлювати зі службовими документами інших посадових осіб та передавати службові документи іншим виконавцям.

Відповідач зазначає, що позивач є відповідальною особою за облік документів, за їх доведення виконавцям. Повноваження позивача визначені Статутом Внутрішньої служби ЗСУ, Інструкцією з організації обліку особового складу ЗСУ та Інструкцією з діловодства у ЗСУ.

Відповідач вказує, що в наказі вказано яке саме дисциплінарне правопорушення вчинене позивачем, відтак твердження позивача щодо не визначення в наказі яке саме дисциплінарне правопорушення ним вчинено не відповідає фактичним обставинам справи. Позивачем не виконано ряд обов`язків, які визначені нормативними документами та посадовою інструкцією.

Відповідач також вказує, що позивач в межах даної справи долучає копію оскаржуваного наказу, що свідчить про ознайомлення позивача з наказом.

Щодо повноважень командира військової частини і притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідач зазначив, що відповідно до статей 55, 83,84 Дисциплінарного статуту ЗСУ командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами «а» - «ґ» статті 48 цього Статуту. При цьому, чинним законодавством не встановлено вимоги щодо обов`язкового проведення службового розслідування.

Окрім того, твердження позивача щодо зразкової служби спростовуються службовою карткою військовослужбовця, згідно з якою протягом 2022 року позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також за наявними фактами дій/бездіяльності позивача внесені відомості до ЄРДР № 620231/ від 02.01.2023 та позивачу обраний запобіжний захід в межах кримінального провадження - тримання під вартою в умовах гауптвахти Лугансько-Павлоградського зонального відділу ВСП з місцем дислокації м.Павлоград Дніпропетровської області (ухвала Новомосковського міськрайонного суду від 30.11.2023 у справі № 183/9594/23).

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 146 від 18.05.2020 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 15.05.2020 року № 135 на посаду офіцера штабу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС - 2905003, з 18 травня 2020 року зараховано до списків особового складу та постановлено на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 274 від 21.09.2020 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 30.07.2020 № 209 на посаду начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , ВОС - 2905093, вважати таким, що з 21 вересня 2020 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

04.08.2022 командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ № 2751 «Про накладення дисциплінарних стягнень», згідно з яким за порушення вимог статей 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в порядку статті 48 пункту «в» Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення «Сувора догана» на майора ОСОБА_1 , начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 . Помічнику командира військової частини з фінансово - економічної роботи - начальнику фінансово - економічної служби урахувати факт накладеного дисциплінарного стягнення при нарахуванні грошового забезпечення за липень місяць». Контроль за виконанням наказу покласти на начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 . Наказ довести до всього особового складу.

В наказі від 04.08.2022 № 2151 вказано: «За низьку виконавчу дисципліну, відсутність обліку особового складу, систематичне порушення у своїй службовій діяльності на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частин нормативно-правових актів та статутів Збройних Сил України, а саме порушення вимог Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка визначає організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах: завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів, що облік особового складу повинен відповідати таким вимогам: вестися постійно в будь-яких умовах діяльності військ(сил) (далі - війська) у порядку, визначеному цією Інструкцією; своєчасно достовірно, правильно відображати штатну, спискову і наявну чисельність особового складу, а також кількісні і якісні зміни, що відбуваються, як в цілому щодо особового складу, так і персонально стосовно кожного військовослужбовця і працівника. За порушення статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний: беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний: виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою».

Доказів ознайомлення позивача з наказом відповідачем не надано.

Не погодившись із наказом від 04.08.2022 №2151 «Про накладення дисциплінарних стягнень» позивач звернувся до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

За визначенням, наведеним у пункті 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (стаття 2 Статуту).

Згідно з частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За приписами пункту 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-85 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Зокрема, частиною першою статті 83 цього Статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (частина перша статті 84 Дисциплінарний статут Збройних Сил України).

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. При цьому, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Слід також зазначити, що для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 813/1021/17.

З матеріалів справи судом встановлено, що службове розслідування за фактами неналежного виконання позивачем службових обов`язків відповідачем не проводилось.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності обов`язку проведення службового розслідування відповідно до статті 84 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», аналіз якої свідчить, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Тобто з наведеної норми убачається, що проведення службового розслідування не є обов`язковою підставою для накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення та є правом, а не обов`язком командира.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 822/2446/17 від 06 грудня 2019 року у справі № 1640/2578/18.

Проте, на думку суду, для встановлення фактів і причин таких порушень, вини військовослужбовця, є важливим.

Суд вважає, що у випадку непроведення службового розслідування, в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності мають бути відображені усі обставини встановлених порушень військової дисципліни або невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, з зазначенням конкретних випадків невиконання службових обов`язків, дати їх допущення або вчинення, з посиланням на відповідні докази, якими підтверджуються такі факти і вина військовослужбовця. У випадку, якщо особа притягується за систематичне порушення дисципліни або систематичне невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, в наказі мають бути вказані попередні дисциплінарні стягнення, які не втратили юридичної сили.

Виявлені факти невиконання (неналежного виконання) службових обов`язків повинні бути зафіксовані у встановлений законом спосіб і підтверджуватися відповідними доказами.

Також під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду повинні враховуватися характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Як убачається з наказу відповідача від 04.08.2022 № 2151 «Про накладення дисциплінарних стягнень» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за низьку виконавчу дисципліну, відсутність обліку особового складу, систематичне порушення у своїй службовій діяльності на посаді начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини нормативно-правових актів та статутів Збройних Сил України.

Зміст наказу відповідача від 04.08.2022 № 2151 дає підстави для висновку, що наказ містить загальні формулювання встановлених відповідачем порушень, без зазначення фактичних обставин вчинення таких порушень, дати і місця коли такі порушення мали місце, дати їх встановлення відповідачем, осіб, які виявили такі порушення, відсутнє обгрунтування порушень відповідними доказами. В наказі також не вказані порушення, які слугували підставою для висновку про систематичні порушення позивачем покладених на нього службових обов`язків. Наказ також не містить відомостей про те, чи врахувано відповідачем під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду, попередня поведінка позивача, тривалість проходження військової служби, наявність дисципланарних стягнень, тощо.

Доказів на підтвердження порушень, визначених спірним наказом, що слугували підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, відповідач суду не надав.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що позивач має дисциплінарні стягнення, накладені у 2022 році, негативно характеризується за місцем служби, притягнутий до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні ЄРДР № 620231/ від 02.01.2023 та перебуває під вартою, що підтверджується ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 30.11.2023 у справі № 183/9594/23, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач мав надати оцінку таким обставинам при прийнятті рішення про притягнення позивача до дициплінарної відповідальності, а саме в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу, що внесення відомостей до ЄРДР та порушення кримінальної справи мало місце після притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, обставини скоєння позивачем кримінального правопорушення не були покладені в наказ від 04.08.2022 №2151 «Про накладення дисциплінарних стягнень» як підставу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Вирок у кримінальній справі № 183/9934/23, яким визнано ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, на який посилається відповідач, ухвалений відносно іншої особи, а не позивача, та також вказані у вироку обставини не визначені в наказі як порушення, за які позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Щодо твердження позивача, що його не було ознайомлено з оспорюваним наказом, суд виходить з того, що статтею 97 Дисциплінарного статуту передбачено, що про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: рядовим (матросам) особисто чи перед строєм; сержантам (старшинам) особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин); офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.

Відповідач не надав доказів доведення позивачу наказу про накладення дисциплінарного стягнення у встановленому законом порядку, що свідчить про порушення процедури ознайомлення позивача з наказом.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України.

З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства та обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 04.08.2022 № 2151 «Про накладення дисциплінарних стягнень» в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення є таким, що винесений необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Пункт 2 цього наказу є наслідком притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відтак також визнається судом протиправним.

Частиною першою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 139 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати п. 1, п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.08.2022 № 2751 «Про накладення дисциплінарних стягнень» в частині накладення дисциплінарного стягнення на майора ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова