Справа № 140/26236/23
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року

м. Київ

справа № 140/26236/23

адміністративне провадження № К/990/41709/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року (прийняту у складі головуючого судді Сорока Ю.Ю.) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Кузьмича С. М., суддів Матковської З.М., Улицького В.З.)

УСТАНОВИВ:

04 вересня 2023 року о 16:10 Головне управління ДПС у Волинській області звернулося із заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року заяву було залишено без руху та заявнику встановлено строк до 09:00 06 вересня 2023 року для усунення недоліків заяви шляхом подання до суду належним чином оформленого документа про сплату судового збору в розмірі 2684 грн.

На виконання вимог вказаної ухвали представником заявника 06 вересня 2023 року подано до суду клопотання про продовження строку на усунення недоліків заяви. Клопотання обґрунтоване тим, що Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до Державної казначейської служби України з метою сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн за подання заяви до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна. Крім того, представником заявника вказано, що Головним управлінням ДПС у Волинській області невідкладно після виконання Державною казначейською службою України платіжної інструкції від 04 вересня 2023 року №2434, долучить належний документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про продовження строку для усунення недоліків заяви відмовлено. Заяву Головного управління ДПС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна - повернуто заявнику. Роз`яснено, що повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

ГУ ДПС у Волинській області оскаржило ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року про повернення його заяви в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу податкового органу залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що Головне управління ДПС у Волинській області, як особа, яка звернулась із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, є суб`єктом сплати судового збору. При не дотриманні вказаного обов`язку у строки, визначені чинним законодавством, заява підлягає поверненню.

Не погодившись із зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ДПС у Волинській області звернулося з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник, указує, що з картки руху судового документа вбачається, що ухвалу ВОАС від 05.09.2023 про залишення заяви без руху було доставлено до електронного суду 05 вересня 2023 року об 12 годині 13 хвилин. Таким чином, контролюючий орган усунув недолік заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника, шляхом долучення платіжної інструкції про сплату судового збору в межах встановлених КАС України 24 годин (06.09.2023 11:01), що не було враховано судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень.

При цьому судом апеляційної інстанції не взято до уваги доводи контролюючого органу з приводу того, що ГУ ДПС у Волинській області, не зволікаючи, одразу після виконання Державною казначейською службою України платіжної' інструкції' від 04.09.2023р. №2434 06 вересня 2023 року об 11:01, долучило належний документ, що підтверджує сплату судового збору, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Головне управління ДПС у Волинській області просить врахувати, що таке жорстке тлумачення судами положень процесуальних норм унеможливлює належне виконання податковими органами повноважень щодо здійснення контрольно-перевірочних заходів, реалізацію яких віднесено до компетенції контролюючих органів чинним законодавством України.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів врегульовані статтею 283 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною першою статті 269 КАС України передбачено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

З урахуванням наведеного, подана до суду органом доходів і зборів заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є особливою формою позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом частини першої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Таким чином, сплата судового збору здійснюється за подання до суду як позовної заяви, так і іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, а, отже, і за подання заяви щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Серед визначених у частині другій статті 3 Закону № 3674-VI заяв (в тому числі і позовних) та скарг, за подання яких судовий збір не справляється, відсутня заява органу доходів і зборів про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Крім того, органи доходів і зборів не належать до суб`єктів, визначених у статті 5 Закону № 3674-VI, звільнених від сплати судового збору.

Системний аналіз вищенаведених положень у сукупності дає підстави для висновку про те, що умовою реалізації права органу доходів і зборів на подання до суду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку, встановленому статтею 283 КАС України, є долучення до такої заяви документа про сплату судового збору.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 березня 2020 року у справі №1.380.2019.004760.

Згідно з частиною третьою статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Таким чином, несплата судового збору при поданні заяви, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, є підставою для постановлення судом ухвали про залишення заяви без руху.

Водночас при невиконані вимог ухвали про залишення заяви без руху вона, в силу положень процесуального законодавства, підлягає поверненню.

Суд звертає увагу, що при зверненні податкового органу до суду з поданням, останнім не було додано до нього доказів сплати судового збору в сумі 2684,00грн., в зв`язку з чим воно було залишено без руху із наданням можливості усунути недолік до 09 год. 00 хв. 06 вересня 2023 року.

При цьому, судом вжито всіх належних заходів з метою невідкладного повідомлення позивача про суть встановленого недоліку та шлях його усунення.

Утім, у встановлений судом строк позивачем доказів сплати судового збору суду подано не було.

Твердження ж Управління про передчасність постановленої судом ухвали 06 вересня 2023 року про повернення подання з огляду на те, що судовий збір в сумі 2684,00 грн. було ним сплачено 06 вересня 2023 року, обґрунтовано не взяті до уваги апеляційним судом, оскільки строк для усунення недоліку подання Волинським окружним адміністративним судом було встановлено не протягом всієї доби 06 вересня 2023 року, а в межах передбаченого частиною третьою статті 283 КАС України двадцятичотирьохгодинного строку - саме до 09 год. 00 хв. 06 вересня 2023 року.

Проте доказів того, що платіжне доручення №2434 від 04 вересня 2023 року податковим органом було подано суду до закінчення наданого йому для цього строку ані суду апеляційної, ані касаційної інстанції надано не було.

Разом з цим, згідно долученого документа, а саме платіжної інструкції № 2434 від 04 вересня 2023 року, оплату здійснено 06 вересня 2023 року о 10:20, тобто поза межами часу/строку встановленому в ухвалі суду першої інстанції від 05 вересня 2023 року.

Указана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 травня 2018 року у справі №320/3132/17.

Ураховуючи викладене та зважаючи, що, як вже зазначалось, подання податкового органу не відповідало вимогам статті 283 КАС України та Закону №3674 (внаслідок відсутності документа про сплату судового збору в належному розмірі) й у встановлений судом строк останнім цього недоліку не усунуто, касаційний суд вважає, що воно обґрунтовано повернуто ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року (залишеною без змін ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року).

Отже, висновок суду першої інстанції щодо необхідності повернення заяви ГУ ДПС у Львівській області у зв`язку з неусуненням недоліків у встановлений ухвалою про залишення її без руху строк, за відсутності підстав для продовження строку на усунення недоліків є таким, що відповідає правильному застосуванню положень КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, судами не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко