Справа № 203/7034/23
Суддя: Парфьонов Д. О.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/7034/23
№ 2-а/183/24/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 лютого 2024 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., ознайомившись із матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника командира взводу старшого лейтенанта поліції управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Насолія Сергія Володимировича про визнання незаконними та протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати незаконними та протиправними дії заступника командира взводу старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Насолій С. В.;

- скасувати винесену 11 листопада 2023 року Заступником командиру взводу старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Насолій С. В., постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу в моїх діях адміністративного правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП;

- закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постановленою ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року адміністративну справу за адміністративним позовом передано на розгляд за територіальною підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

30 січня 2024 року адміністративна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2024 року передана головуючому судді Парфьонову Д. О.

Дослідивши подані матеріали, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вказаного пункту позивач, викладаючи відомості щодо себе, не вказав адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім того, відповідно до ч. 1, 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

Позивач, заявляючи вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення вказав відповідачем заступника командира взводу старшого лейтенанта поліції управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Насолія С. В. Разом з тим, командир взводу Управління патрульної поліції не є суб`єктом владних повноважень, а є особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом владних повноважень, від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення, а відтак поліцейський не може бути визнаний належним відповідачем у справі, а тому позивачу необхідно уточнити склад учасників у справі (відповідача) та зазначити його повне найменування (для юридичних осіб), місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Більш того, згідно з п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, за п. 6, 7, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаних пунктів позивачем у позовній заяві не вказано: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; обґрунтування порушення оскаржуваним рішеннями прав, свобод, інтересів позивача; власного письмового підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Більш того, за ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1, 2, 4, 5 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, «Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ4163-2020, прийнято наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП«УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 року № 144, набрав чинності з 01 вересня 2021 року), відмітка про засвідчення копії документа складається з таких слів: «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку.

У порушення зазначених вимог, копії письмових доказів, які долучаються позивачем до позовної заяви не засвідчені у порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема не зазначено про відповідність копії письмового доказу оригіналу, відсутні дата засвідчення, прізвище та ім`я особи, якою копії засвідчені, підпису особи, яка засвідчує.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем при подані позовної заяви до суду не сплачено судовий збір.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки позовна заява надійшла до суду в 2023 році позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн.

За ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також, за ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 123, ч. 1 ст. 169 КАС України позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У зв`язку з викладеним, позивачеві необхідно подати уточнену редакцію позовної заяви, з дотриманням вимог зазначених у цій ухвалі, у відповідній кількості примірників до кількісного складу учасників процесу з долученням доказів, указаних у цій ухвалі та сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн з долученням доказів на підтвердження його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 161, 169, 248, 256 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки його позовної заяви у п`ятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання суду уточненої редакції позовної заяви у відповідній кількості примірників до кількісного складу учасників процесу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо він, відповідно до постановленої судом ухвали, у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 01 лютого 2024 року.

Суддя Д. О. Парфьонов