Справа № 289/3165/23
Суддя: Кириленко О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/4/24
Справа №289/3165/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді - Кириленка О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ НП в Житомирській області про скасування постанови серії БАД №552151 від 30.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №552151 від 30.07.2023. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30.07.2023 відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач зазначає, що 13.12.2023 у застосунку «ДІЯ» він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №73421530 на підставі постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 02.10.2023. Під час ознайомлення з вищевказаною справою він дізнався про те, що 30.07.2023 інспектором СРПП ВП №1 Житомирського РУП Бухалевичем Д.О. було винесено постанову серія БАД №552151, згідно якої ніби позивач об 30.07.2023 об 10:30 год. керував транспортним засобом по вул. Жуйко в м. Житомир, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.Ознайомившись із відеозаписом, який міститься в матеріалах справи №278/3764/23 позивачем було встановлено, що його товариш ОСОБА_2 за обставин зазначених в оскаржуваній постанові керував транспортним засобом, однак з метою уникнення адміністративної відповідальності, використовуючи персональні данні позивача, представився поліцейським як ОСОБА_3 . Позивач звертає увагу суду на те, що працівники поліції не перевірили достовірність повідомленої інформації та не перевірили будь-яких інших документів для встановлення особи, відносно якої складали адміністративний матеріал, що призвело до того, що відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №168267 та на підставі відповідної бази даних було використано інформацію відносно позивача.

Ухвалою судді від 29.12.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 16-17).

11.01.2024 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 30.07.2023 поліцейським СРПП ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Бухалевичем Д.О. було виявлено порушення ОСОБА_1 п.п. 2.1 «а» ПДР України. Постановою Житомирського районного суду від 02.10.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. До того ж, станом на 04.01.2024 до ГУНП в Житомирській області апеляційна скарга ОСОБА_1 у справі №278/3764/23 не надходила та підтвердження відкриття в апеляційній інстанції відсутні, а постанова суду у вказаній справі 13.10.2023 набрала законної сили. Протокол і постанова формувались в один день та час на одному місці стосовно однієї особи, що підтверджується наявним відеозаписом (а.с. 20-27).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.07.2023 серії БАД №552151, 30.07.2023 о 10:30 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Жуйко в м. Житомир, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За дане правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Також в зазначеній постанові вказано, що до неї додаються відео (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

При цьому, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`являти для перевірки, документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

В свою чергу, відповідно до приписів ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», одним із завдань поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про Національну поліції» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З досліджених відео з відео реєстратора та нагрудної бодікамери поліцейських, наданих позивачем та відповідачем по справі (а.с. 10, 26), встановлено, що поліцейським було зупинено транспортний засіб «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови відносно водія, який керував вказаним транспортним засобом, поліцейським було встановлено його особу з використанням службового планшета за відомостями ГСЦ МВС на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 .

Водночас, як вбачається з вищевказаних відеозаписів, скріншота відомостей ГСЦ МВС, наданих відповідачем, а також паспорта позивача (а.с. 3) на них зафіксовано зображення двох абсолютно різних осіб. При цьому, поліцейським під час винесення оскаржуваної постанови особу водія транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 було встановлено лише зі слів останнього, без пред`явлення будь-якого документу.

Відповідач у відзиві не зазначив, яким чином поліцейським було встановлено прізвище, ім`я та по батькові особи, яка 30.07.2023 керувала транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 та яка відповідно вчинила адміністративне правопорушення. При цьому, з досліджених судом відеозаписів встановлено, що поліцейські не вчинили жодних дій на встановлення особи-правопорушника, а лише використали відповідні бази даних МВС України. Водночас поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 536,80 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 7, 126, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 242, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 18.02.2016 Радомишльським РС УДМС України в Житомирській області) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місцезнаходження: Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, 10001, ), про скасування постанови серії БАД №552151 від 30.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №552151 від 30.07.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО