Справа № 280/9869/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Справа № 280/9869/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Мелітопольського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) із позовом до Мелітопольського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Мелітопольський РТЦК та СП, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу щомісячної додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, перебування у відпустці для лікування після контузії;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу щомісячної грошової допомоги військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанні військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби;

зобов`язати відповідача сплатити позивачу щомісячну додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн. за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, перебування у відпустці для лікування після контузії;

зобов`язати відповідача сплатити позивачу щомісячну грошову допомогу військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанні військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проходив військову службу за контрактом у роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує що 13.01.2023 перебуваючи на бойових позиціях внаслідок артилерійського обстрілу отримав вибухову травму, під час захисту Батьківщини, у зв`язку з чим тривалий час перебував на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я. Зазначає, що всупереч чинному законодавству відповідачем не була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 01.04.2022 з розрахунку 100000,00 грн. Крім того, наголошує, що відповідно до довідки ВЛК при ВЧ НОМЕР_1 від 18.04.2023 на підставі статей 36-б, 23-в, 39-в, 61-в, 64-в, 75-в, 54-г графи ІІ Розкладу хвороб він визнаний обмежено придатним до військової служби. Проте, відповідачем не сплачувалась йому щомісячна грошова допомога військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанні військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо виплати додаткової винагороди та щомісячної грошової допомоги протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 28.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Відповідач позов не визнав, 23.01.2023 через систему «Електронний суд» на адресу суду надіслав відзив, у якому вказує, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., в зв`язку з пораненням (контузією , травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини є довідка про обставини тарвми , форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 17 листопада2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, депроходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення ( травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Підстава видачи довідки про отримання поранення ( травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесмення, тощо).

Проте, таку довідку ОСОБА_1 , в обгрунтування своїх вимог щодо виплат до суду не надав. Про відсутність такої довідки також зазначено у долученій позивачем довідці військово-лікарняної комісії, тому висновок комісії звучить наступним чином :»Травма , ТАК, пов`язана з прохзодженням військової служби», замість «під час захисту Батьківщини», що в подальшому слугувало б підставою для нарахування виплат.

Щодо відсутності факту бездіяльності відповідачем Мелітпоольским РТЦК та СП зазначив наступне.

18.07.2022 позивач ОСОБА_1 , наказом начальника Мелітопольского РТЦК та СП №154 від 18.07.2022 був відряджений до Військової частини НОМЕР_2 у складі якої був залучений до виконання бойових завдань, тобто фактично знаходився під командуванням не Мелітопольського РТЦК та СП, а іншої військової частини.

Сама Військова частина НОМЕР_2 не входить до складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підпорядкована ним, тому самосітйно проводить розслідування обставин отримання травми позивачем ОСОБА_1 , під час його відрядження військової частини НОМЕР_2 Мелітополський РТЦК та СП не має повноважень.

В свою чергу накази командира Військової частини НОМЕР_2 , куди був відряджений позивач про призначення службового розслідування, про результати службового розслідування та довідка про обставини отримання військовослужбовцем ОСОБА_1 поранення ( травми, контузії, каліцтва) визначена додатком 5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силаї України, до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходили, тому законих підтсав для нарахування зазначених виплат не має, а позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача є безпвдставними.

Позивач скористався своїм правом та 31.01.2024 до суду направив відповідь на відзив ( вх.№ 5001) в якій не згоден з доводами відповідача, що зазначені у відзиві та вважає їх такими що суперечать закону.

Саме відповідач знаючи, що його підлеглі знаходячись у відрядженні у іншому підрозділі, безпосередньо приймаючи участь у бойових діях, під час цих обставин отримано вибухову травму, доречи відповідач не заперечує зазначеної події, не отримавши довідку протягом п`яти днів повинен був виконати все можливе для отримання довідки про обставини тарвми, а в цілому організувтаи своєчасну видачу всіх видів забезпечення своїх підлеглих. Але жодних дій з цього приводу не було зроблено. В жодному нормативному акті не визначено обов`язку військовослужбовця власно отримувати та надавати довідку про обставини отримання травми керіввнику або у медичну установу. Також жожним нормативним актом не заборонено відповідачу провести службове розслідування отримання позивачем вибухової травми.

Крім того, 05.09.2023 адвокатом Шокот А.С. на адресу Мелітополсьького РТЦК та СП був направлений адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо підстав не виплати щомісячної додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, виключаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, перебування у відпустці для лікування після контузії, щомісячної грошової допомоги військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язані із захистом Батьківщини, визнані військово лікарською комісією обмежено придатними до військової служби ОСОБА_1 . Інформацію про розмір грошового забезпечення, виплаченого ОСОБА_1 , починаючи з червня 2022 року по вересень 2023 рік(включно), із зазначенням складових відповідного грошового забезепчення, інфомацію щодо підстав відрядження (накази БР тощо), інформацію стосовно надходження на адресу Мелітопольського рТЦК та СП рапортів ( донесення ) начальника (командира) підрозділу, в якому знаходився у відрядженні позивач, про уачсть уц бойових діях із зазначенням періоду ( кількості днів) такої участі, якщо надходили, та надати такі рапорти. Відповідачем адвокатський запит був проігнорований. Все це свідчить про бездіяльність відповідача. Наполягає на задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18.07.2022 №103 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця третього відділення охорони другого взводу охорони Мелітопольського РТЦК та СП залучено до виконання бойових завдань, забезпечення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф.

У період з 14.01.2023 по 26.01.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у терапевтичному відділенні медичного закладу ВЧ НОМЕР_3 , про що свідчить виписний епікриз від 26.01.2023.

Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.03.2023 №74 вирішено вважати позивача таким, що прибув до складу сил та засобів військової частини.

17 квітня 2023 року позивач вибув зі складу сил та засобів військової частини, про що свідчить наказ командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.04.2023 №107.

18 квітня 2023 року військово-лікарською комісією ВЧ НОМЕР_3 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та видано довідку від 18.04.2023 № 3968, зі змісту якої на підставі статей 36-б, 23-в, 39-в, 61-в, 64-в, 75-в, 54-г графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Мелітопольського РТЦК та СП із рапортом від 05.09.2023 про сплату йому додаткової винагороди за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, перебування у відпустці для лікування після контузії, а також щомісячної грошової допомоги військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнанні військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби.

Крім того, із цих питань представником позивача у той самий день на адресу відповідача направлений адвокатський запит.

Проте, жодної відповіді позивач на час подання позовної заяви не отримав.

Відповідно до наказу командира (по стройовій частині) від 05.10.2023 №246 позивача з 05 жовтня 2023 року до списків особового складу ВЧ НОМЕР_4 .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати йому додаткової винагороди та щомісячної грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2 - 4 цієї статті Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до п. 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168.

Відповідно до п.1 постанови №168 від 28.02.2022 (в редакції від 19.07.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із абз.4, 5 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

В силу п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 21.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із абз.5, 6 п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 21.01.2023) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Крім того, за приписами абз.7 п.1-1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 11.08.2023) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови від 28.02.2022 №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні у період з 14.01.2023 по 26.01.2023, у зв`язку з отриманим пораненням, з 30.01.2023 по 01.03.2023 перебування у відпустці для лікування після контузії та щомісячної грошової допомоги, у зв`язку з визнанням його військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби.

З метою врегулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким серед іншого у п. 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

З урахуванням вищезазначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 у подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).

Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гри. також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Положення №260 встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення. контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем.

З аналізу наведених норм постанови №168 вбачається встановлення декількох підстав для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, про що має бути прямо зазначено у документах,

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення,

- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Це означає, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, що така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду до 100000 грн. Під час лікування після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду до 100000 грн., а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100000 грн. отримують ті військовослужбовці, у яких поранення визнане тяжким за висновком ВЛК.

При цьому, виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що підставою для видання наказу щодо виплати такої винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Разом із цим, позивачем до суду не надано та матеріали справи не містять довідки про обставини отримання ОСОБА_1 поранення (травми, контузії, каліцтва).

Позивач зазначає, що вибухову травму ним отримано 13.01.2023 перебуваючи на бойових позиціях внаслідок артилерійського обстрілу, разом із цим, у довідці військово-лікарської комісії від 18.04.2023 №3968 зазначено про отримання ним травми 14.01.2023.

До того ж, суд вважає за необхідне зауважити про таке.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402), розділом І якого передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. п. «б» п.6.1 Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

За приписами п. 21.1 та п.21.2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК. Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Додатком 1 до Положення №402 затверджено Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, статтею 81 якого передбачено назву хвороби, ступінь порушення функції «Стани після проведеного лікування з приводу травм, отруєнь та деяких інших наслідків дії зовнішніх чинників» та вказано контингенти, що проходять медичний огляд за графами розкладу хвороб «Тимчасово непридатні. Потребують лікування, відпустки, звільнення тощо». Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

У силу п.11 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Відповідно до п.1.1 гл.1 р. І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 6.11 гл.6 р. ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження). Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно з п. 6.15 гл.6 р. ІІ Положення №402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Згідно з довідкою від 18.04.2023 №3968 діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) є такими: Діагноз: «Наслідки перенесенної вибухової травми (14.01.2023), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астенно-невротичного синдромів, симптоматичної артеріальної гіпертензії з незначним порушенням функції. Наслідки акубаротравми (14.01.2023) у вигляді нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям ШМ 0,5 м на праве вухо, 0,75 м на ліве вухо.» Травма важкого ступеня. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Довідку про обставини травми не надавав. «Двобічний гонартроз І ст. з незначним порушенням функції. Остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків L4, L5, спондилоартроз І-ІІ ступенів з незнаним порушенням функції. Вертеброгенна люмбаргія з незначним порушенням функції. Хронічний холецистит без порушення функції. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Пресбіопія». Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Як вже зазначалось, постановою Кабінету Міністрів України №168 визначено, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Водночас, до матеріалів позову не надані документи (належні докази), у яких уповноваженим органом прямо зазначалось про те, що поранення/травма отримане позивачем під час захисту Батьківщини, що б давало право на отримання додаткової винагороди за час подальшого лікування.

Надана суду довідка військово-лікарської комісії не містить висновок про отримання позивачем тяжкого поранення безпосередньо під час захисту Батьківщини, натомість вказує на те, що травма/поранення/захворювання позивача пов`язане з проходженням ним військової служби.

У цьому випадку питання наявності або відсутності певного діагнозу у особи, а також визначення того, чи пов`язане воно саме із захистом Батьківщини, належать до дискреційних повноважень військово-лікарської комісії, а не суду. З цього випливає і те, що суд не може і не повинен самостійно змінювати формулювання обставин, встановлених або визначених уповноваженим лікарським органом у медичній документації.

Натомість, у випадку незгоди із висновком ВЛК, якщо такий впливає на реалізацію його прав або обов`язків, військовослужбовець має право оскаржити дії/рішення в адміністративному чи судовому порядку, і у подальшому (у разі внесення змін до відповідних довідок чи постанов ВЛК) звернутись до командира військової частини щодо перегляду попереднього рішення або виплати винагороди.

У період з 14.01.2023 по 26.01.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у терапевтичному відділенні медичного закладу ВЧ НОМЕР_3 за основним діагнозом: Гіпертонічна хвороба І стадії, 3-й ступінь, гіпертензивна ангіопатія, ризик 3. СН 0 ст. Аліментарно-конституціональне ожиріння ІІ класу, стабільна форма, абдомінальний тип. Дисліпідемія ІІб типу. Стеатопегатоз.

Як зазначено у виписному епікризі із медичної карти стаціонарного хворого №587 супутній діагноз: МВТ (14.01.2023), ЗЧМТ, СГМ легкого ступеню, вестибуло-атактичний та цефалгічний синдроми, акутравма, гостра двобічна сенсоневральна приглухуватість. Пахіхоріоїдна пігментна епітеліопатія OU. Простий міопатічний астигматизм ст. 0,5 D OS.

Тобто, неможливо стверджувати, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я у згаданий період пов`язано саме з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим внаслідок артилерійського обстрілу.

Щодо наявності у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови від 28.02.2022 №168 за час з 30.01.2023 по 01.03.2023 перебування у відпустці для лікування після контузії суд додатково наголошує, що матеріали справи не містять жодних доказів перебування позивач у вказаний період у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. До суду позивачем взагалі не надано доказів перебування у вказаний час у будь-якій відпустці.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі с, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх дій, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) до Мелітопольського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, буд. 4, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак