Справа № 380/10056/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/10056/20 пров. № А/857/24044/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Кардаш В.В.

представника відповідача Полуліг Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження в справі № 380/10056/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Кравців О.Р.,

час ухвалення рішення 15.11.2023 року, 15:56 год.,

місце ухвалення рішення м.Львів,

дата складання повного тексту рішення 17.11.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

1) визнати протиправною відмову відповідача викладену у формі рішення від 15.05.2020 №8 щодо відмови в перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду від 03.03.2020 №435 станом на 18.02.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Львівській області;

2) зобов`язати відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду від 03.03.2020 №435 станом на 18.02.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Львівській області з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 19 березня 2021 року.

Так, 07.04.2021 Львівським окружним судом видано виконавчі листи №380/10056/20, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №435 від 03.03.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Львівській області, з урахуванням виплачених сум; щодо стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Надалі, ОСОБА_2 подав заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

За наслідками розгляду вказаної заяви, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року зобов`язано замінити стягувача у виконавчому провадженні у справі №380/10056/20 згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 з ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з такою ухвалою, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні заяви.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише у випадку перебування виконавчого документа на примусовому виконанні. Твердить апелянт, що нормами процесуального законодавства передбачено можливість заміни сторони у виконавчому листі у випадку відсутності відкритого виконавчого провадження. На переконання скаржника, у разі відсутності виконавчого документа на примусовому виконанні, підстави для заміни стягувача відсутні. Також зазначає апелянт, що матеріалами справи не підтверджується факт спадкування ОСОБА_2 коштів ОСОБА_1 нарахованих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 по справі №380/10056/20.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене відповідачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Листом від 07.05.2021 №5196-4193/Л-52/8-1300/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача ОСОБА_1 , що з 01.05.2021 виплата довічного грошового утримання ОСОБА_1 проводиться з урахуванням рішення суду в сумі 89171,04 грн.; за період з 19.02.2020 по 30.04.2021 нарахована сума доплати становить 499624,38 грн., яка внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Також, у цьому листі повідомлено, що «виплата нарахованих на виконання рішень судів загальної суми коштів підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України».

Виконавчий лист від 07 квітня 2021 року щодо стягнення судового збору в сумі 840,80 грн. був надісланий стягувачем ОСОБА_1 на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області. Казначейством вжито заходи щодо забезпечення виконання поданого виконавчого документа у відповідності до п. 3.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45, зі змінами), та норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а саме внесено відповідні відомості про поданий виконавчий документ до Реєстру судових рішень АС «Є-Казна» по третій черзі заборгованості згідно п. 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

Від дати набрання судовим рішенням у справі №380/10056/20 законної сили до дати смерті стягувача/позивача - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , судове рішення не було виконано та нарахована боржником сума доплати 499624,38 грн. за період з 19.02.2020 по 30.04.2021 виплачена не була, не повернено і судовий збір.

Внаслідок смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина на недоотримане, але нараховане довічне грошове утримання та невиплачену суму судового збору. ОСОБА_2 прийняв цю спадщину в установленому порядку та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна спадкодавця ОСОБА_1 ..

На запити представника ОСОБА_2 ГУПУ України у Львівській області повідомило, що « ОСОБА_1 є стягувачем згідно з рішенням суду №380/10056/20 від 17.12.2020, виконання якого здійснюється за окремою бюджетною програмою та вказало, що виплата заборгованості на виконання рішень суду може бути здійснена у разі зміни стягувана за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) та при відповідному фінансуванні.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За приписами статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 484/3648/16-а, від 29 квітня 2021 року у справі № 826/17923/18, від 15 червня 2022 року у справі № 640/5942/21, від 18.10.2020 року у справі № 640/2868/22.

Предметом спору у цій справі є протиправні дії територіального органу Пенсійного фонду у нарахуванні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджує свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Заявник, ОСОБА_2 є онуком померлого та прийняв спадщину після його смерті (спадкова справа №2/2022).

Статтею 52 КАС України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами частин 1 статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 4 статті 379 КАС України).

Тобто, процесуальним законодавством врегульовано не лише питання заміни сторони у виконавчому провадженні, а й у виконавчому листі у випадку, якщо виконавче провадження не відкрито. При цьому, підстави та порядок заміни сторони виконавчого провадження та сторони у виконавчому листі є тотожними.

За приписами частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від право попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон України «Про виконавче провадження» не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац 2 частини 4 статті 4 Закону№1404-VIII).

Крім того, слід наголосити, що за змістом частини 1 статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17, від 14.06.2021 у справі №2-а-1411/11.

Заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 2-а-1710/11.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє аргументи апелянта про відсутність підстави для заміни стягувача у випадку відсутності виконавчого документа на примусовому виконанні.

Поряд з цим суд першої інстанції слушно звернув увагу, що у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформовано висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Враховуючи, що на виконання рішення суду по цій справі відповідачем здійснено нарахування довічного грошового утримання судді у відставці, однак сума здійсненого перерахунку (заборгованість) за життя позивачу не виплачена, тому спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом в ухвалах про відмову у відкритті касаційного провадження по справам №300/4435/21 від 26.01.2023, №420/6747/21 від 20.03.2023.

Факт нарахування позивачу конкретних сум підтверджує і сам відповідач. Відповідно до листа від 21.08.2023 №1300-5903-8/121413 на адвокатський запит адвоката ОСОБА_3 , в якому вказано, що нарахована доплата в сумі 499624,38 грн. за період з 19.02.2020 по 30.04.2021 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі №380/10056/20 по пенсійній справі №54 ОСОБА_1 обліковується в автоматизованій базі даних у підсистемі «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.

У відповідь на запити нотаріуса про невиплачену суму довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ГУПФ України у Львівській області листами від 06.04.2023 №1300-5502-8/49217, від 19.05.2023 №1300-5502-8/71619 повідомило про відсутність невиплачених сум. Водночас, боржник повідомив, що ОСОБА_1 є стягувачем згідно рішення суду №380/10056/20 від 17.12.2020, виконання якого здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Суд враховує, що доказів виплати позивачу за життя доплати в сумі 499624,38 грн. відповідачем не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження факту спадкування ОСОБА_2 коштів ОСОБА_1 нарахованих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020, матеріали справи містять свідоцтво про право на спадщину за законом (номер у Спадковому реєстрі 70452155, номер в реєстрі нотаріальних дій 465), видане приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Васьків Л.М. Зазначене свідоцтво видано на спадкування грошових коштів позивача у банках. Належність грошових вкладів спадкодавцю стверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 19.01.2023 №20.1.0.0.0/7-230118/742 та листом АТ «Ощадбанк» від 25.01.2023 №46/12-05/1395 БТ.

Згідно довідки приватного нотаріуса Васьків Л.М. за відкритою нею 14.11.2022 спадковою справою №2/2022, після смерті померлого ОСОБА_1 єдиним спадкоємцем є ОСОБА_2 .

Зазначене вище спростовує доводи апелянта про не підтвердження факту спадкування ОСОБА_2 коштів ОСОБА_1 нарахованих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 по справі №380/10056/20.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 КАС України та частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на справедливий суд. У іншому випадку, положення статті 6 §1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], §196).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення. Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).

Враховуючи зазначене та те, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для заміни на цій стадії судового процесу стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження в справі № 380/10056/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 31 січня 2024 року.