Справа № 460/27213/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2024 року м. Рівне №460/27213/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №75 від 11.08.2023 про відмову в призначенні пенсії в частині відмови в призначенні пенсії у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зі зниженням пенсійного віку на 6 років, з дня подання заяви про призначення пенсії, а саме з 03 серпня 2023 року; визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №75 від 11.08.2023 про відмову в призначенні пенсії, в частині відмови у зарахуванні до загального страхового стажу періодів зайняття підприємницької діяльності з 22.04.1999 до 30.06.2000, а також з 01.07.2003 по 31.12.2006 та з 01.04.2007 по 31.12.2009; зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненської області зарахувати до загального страхового стажу періоди зайняття підприємницької діяльності з 22.04.1999 до 30.06.2000, а також з 01.07.2003 по 31.12.2006 та з 01.04.2007 по 31.12.2009.

Ухвалою від 28.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №46027213/23. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з позовною заявою, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що позивач має статус особи постраждалої від аварії ЧАЕС і від народження до дня призову на строкову військову службу - 08.06.1987 постійно проживав у с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області, тобто у населеному пункті, який віднесений до зони гарантованого добровільного відселення. Термін постійного проживання в даному населеному пункті від дня аварії на Чорнобильській АЕС до дня призову на строкову військову службу склав 1 рік 1 місяць 13 днів. Після демобілізації та до вступу в Білоцерківське СПТУ №15, тобто з 22.05.1989 до 30.08.1989, 3 місяці 8 днів, позивач також постійно проживав у даному населеному пункті, що підтверджено довідкою Старостинського округу. Факт його постійного проживання в с.Любиковичі під час проходження виробничої практики під час навчання в Білоцерківському СПТУ №15 з 02.01.1991 по 24.06.1991, тобто 5 місяців 22 дні підтверджено довідкою начального закладу. 09.07.1991 позивач був прийнятий на посаду радіомеханіка в Рокитнівську дільницю Рівненської промислово-комерційної фірми «Електрон», що в смт.Рокитне. 02.03.1992 був переведений з Рокитнівської дільниці на Сарненську ТТЦ, а 04.10.1993 звільнений. При цьому, як під час роботи в Рокитнівській, так і під час роботи в Сарненській філії, постійно проживав в с.Любиковичі, підтвердженням чому є довідка Старостинського округу. Таким чином загальний період проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з дня аварії на ЧАЕС і до 01.01.1993 склав 3 роки 5 місяців 2 дні. В подальшому позивач також проживав у зазначеному населеному пункті. Вказує, що у серпні 2023 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з відповідними документами про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років у відповідності до ст.55 Закону №796-ХІІ. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №75 від 11.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії, з покликанням на відсутність факту проживання або роботи в зоні гарантованого добровільного відселення впродовж трьох років станом на 01.01.1993. Позивач вважає дане рішення необґрунтованим і таким, що базується на надуманих обставинах. Також управлінням не враховано, що позивач має посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС, яке є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку. Оскільки підстави для видачі вказаного посвідчення та призначення пенсії є ідентичними, то в разі звернення особи із заявою про призначення пенсії із застосуванням ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до якої для підтвердження особливого статусу заявника додано посвідчення постраждалого від аварії на ЧАЕС та трудова книжка, подання інших первинних документів, в яких зазначено період роботи та населений пункт, де особа проживала, не є обов`язковим. Крім цього, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначило про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, ним не зараховано до загального страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 22.04.1999 по 31.12.2009, покликаючись на те, що відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу, а за період до 31.12.2003 відсутні документи про сплату страхових внесків, або свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патенту, або патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, чи довідки про реєстрації особи як суб`єкта підприємницькою діяльністю за спрощеною системою оподаткування. Позивач зауважив, що при поданні заяви про призначення пенсії, надав оригінали документів, які підтверджують факт зайняття ним у спірний період підприємницькою діяльністю, з метою зарахування цього періоду до загального страхового стажу. Зокрема, надав Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, Свідоцтво платника єдиного податку, Витяг з реєстру платників єдиного податку. Крім цього, позивач покликався на Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими прямо передбачено включення періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії. За наведеного, позивач просив скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №75 від 11.08.2023 та покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області обов`язок призначити пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону №796-ХІІ та зарахувати стаж підприємницької діяльності.

Згідно з відзивом на позов, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вимоги заперечує, покликаючись на відсутність підстав для призначення позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим, що станом на 01.01.1993 період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення позивача становить лише 1 рік 10 місяців 15 днів. Стосовно вимог про зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача період здійснення ним підприємницької діяльності, який не підтверджений сплатою внесків, відповідач вказував на їх безпідставність, оскільки саме на позивача, як страховика було покладено обов`язок здійснювати нарахування та перерахування страхових внесків. Відповідач зауважив, що абзацом 1 пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону №1058 визначено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: - з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; - з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску). Тобто періоди здійснення підприємницької діяльності, вказані в даному пункті, враховуються для визначення права, однак не зараховуються до загального страхового стажу при призначенні пенсії. До позовної заяви позивачем долучена довідка від 28.09.2023 № 29078/6/17-00-56, видана Головним управлінням ДПС у Рівненській області, за змістом якої в період з 18.04.2003 по 30.06.2003 та з 01.01.2007 по 31.03.2007 він перебував на загальній системі оподаткування, що суперечить п.1 пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону №1058. Крім того, зазначена довідка не була і не могла бути предметом розгляду в Пенсійному фонді, так, як видана після прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії. За наведеного, зазначений відповідач просив в позові відмовити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вимоги заперечує, покликаючись на відсутність підстав для призначення позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так, за результатами розгляду заяви про призначення пенсії з доданими документами позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення у с.Любиковичі з 26.04.1986 по 08.06.1987, з 22.05.1989 по 30.08.1989, з 02.01.1991 по 24.04.1991 та з 05.10.1993 по 02.01.1994. Відповідно, період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення становить 02 роки 01 місяць 13 днів, з них станом на 01.01.1993 - 01 рік 10 місяців 15 днів. В силу Закону №1058, розмір пенсії за віком особи залежить від її страхового стажу та заробітної плати, а також показника середньої заробітної плати по країні, який відповідно до цього Закону, враховується для обчислення пенсії. Належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року це довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Трудовий стаж підприємців на спрощеній системі оподаткування до 01.01.2004 підтверджується: спеціальним торговим патентом; довідкою про сплату страхових внесків; свідоцтвом про сплату єдиного податку; патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку. Жодного з вище перелічених документів позивач не надав ні до заяви щодо призначення пенсії, ні до матеріалів судової справи, відтак позовні вимоги є безпідставними. За наведеного, зазначений відповідач просив в позові відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селі Любиковичі, Сарненського району, Рівненської області (а.с.24-25), є громадянином, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 15.02.1994 (категорія 3)(а.с.26).

В паспорті громадянина України НОМЕР_2 є відмітки про те, що ОСОБА_1 з 07.05.1990 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Довідкою Старостинського округу №11 Виконавчого комітету Сарненської міської ради №13/11-546 від 07.06.2023 підтверджено, що ОСОБА_1 проживав на території Любиковицького старостинського округу, а саме в селі Любиковичі з 18.12.1985 по 08.06.1987, з 22.05.1989 по 30.08.1989 та проживає там з 07.05.1990 і по даний час (а.с.42).

ОСОБА_1 навчався в Любиковицькій середній школі, яку закінчив в 1986 році і отримав атестат про середню освіту НОМЕР_3 (а.с.37).

Довідкою Державного професійно-технічного навчального закладу «Сарненський професійний аграрний ліцей» №152/03-47 від 25.05.2023 підтверджено, що ОСОБА_1 навчався в Сарненському сільському профтехучилищі №1 на курсах водіїв транспортних засобів (категорії С) з 06.12.1986 по 12.03.1987 (а.с.33).

Згідно з відмітками у трудовій книжці серії НОМЕР_4 з 09.06.1987 по 16.05.1989 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу (а.с.30).

Згідно з довідкою Державного професійно-технічного навчального закладу «Білоцерківський професійний ліцей» №221 від 31.05.2023, ОСОБА_1 навчався в Білоцерківському середньому професійно-технічному училищі №15в групі №29 за професією «Радіомеханік по ремонт і обслуговуванню телерадіоапаратури» на денній формі навчання з 01.09.1989 по 24.06.1991 і був направлений на роботу на Рівненську БРГ. В довідці також зазначено, що з 02 січня по 24 червня 1991 року група №29 виходила на виробничу практику (наказ №246 від 27.12.1990)(а.с.35).

В свою чергу, довідкою №1/23 від 01.08.2023 ТОВ «Телерадіоремонт», підтверджено, що ОСОБА_1 з 2 січня по 24 червня 1991 року проходив виробничу практику на Сарненській дільниці Рівненського обласного підприємства «Побутрадіотехніка»(а.с.36).

За даними трудової книжки (а.с.30-32), ОСОБА_1 :

з 09.07.1991 по 01.03.1992 працював радіомеханіком в Рокитнівській дільниці Рівненської промислово-комерційної фірми «Електрон»,

з 02.03.1992 по 04.10.1993 працював радіомеханіком в Сарненській ТТЦ Рівненської промислово-комерційної фірми «Електрон»,

з 03.01.1994 по 16.10.1998 працював радіомеханіком Сарненського ТТЦ Рівненської промислово-комерційної фірми «Електрон»,

з 20.10.1998 по 30.06.2000 працював експедитором в ПП «Санта».

22.04.1999 позивач зареєструвався фізичною особою-підприємцем, свідоцтво серії НОМЕР_5 (а.с.38).

Згідно Свідоцтва платника єдиного податку серії Б№074412, ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2012 обрав спрощену систему оподаткування зі ставкою податку 10% - 1 група за видами діяльності «Ремонтелектронної апаратури побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення», «Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку»; податкова адреса: с.Любиковичі (а.с.39-40).

Довідкою Головного управління ДПС у Рівненській області №1700-0214-8/76702 від 29.08.2023 підтверджено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Сарненській ДПІ з 18.04.2003 по даний час. В період з 18.04.2003 по 30.06.2003 та з 01.01.2007 по 31.03.2007 ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування, а з 01.07.2003 по 31.12.2006 та з 01.04.2007 по даний час на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку (а.с.41).

03.08.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.27-28).

Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що призначає пенсію, згідно принципу екстериторіальності, було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №75 від 11.08.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку.

В обґрунтуванні вказано, що заявник проживав у зоні гарантованого добровільного відселення у с.Любиковичі з 26.04.1986 по 08.06.1987, з 22.05.1989 по 30.08.1989, з 02.01.1991 по 24.04.1991, з 05.10.1993 по 02.01.1994. Станом на 01.01.1993 період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення становить 1 рік 10 місяців 15 днів. До періоду проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не враховано час навчання, окрім практики, та час роботи за межами зазначеної зони. До страхового стажу, згідно наданих документів не зараховано: 1) період роботи у колгоспі у 1988 році, згідно довідки від 25.07.2023 №29, до досягнення 14 річного віку; 2) період роботи 3 01.07.2000 по 01.10.2002 згідно записів у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_6 від 01.09.1986, оскільки відсутні відомості про роботу в даному періоді в системі персоніфікованого обліку; 3) час догляду батька за потерпілою дитиною від Чорнобильської катастрофи з 3-річного віку до досягнення нею 12-річного віку, оскільки заявник працював в даному періоді за даними трудової книжки та за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявна інформація про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця з 22.04.1999 по даний час; 4) період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності з 22.04.1999 по 31.12.2009, оскільки відсутня інформація в індивідуальних відомостях про застраховану особу, а за період до 31.12.2003 відсутні документи про сплату страхових внесків, або свідоцтво про сплату єдиного податку або спеціального торгового патенту, або патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, чи довідка про реєстрацію особи як суб`єкта, підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування. Звернуто увагу, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальних відомостях про застраховану особу - довідка форми ОК-5) за 2010 та 2017 рік наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими ніж мінімальний страховий внесок, а за 2023 рік відсутній звіт (а.с.43-44).

За даними розрахунку стажу для права на пенсію, що сформований за допомогою Автоматизованої системи ПФУ, стаж ОСОБА_1 на 29.08.2023 складає 25 років 4 місяці 11 днів (а.с.45).

Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 07.07.2023 (форма ок-5) вміщують дані про наявність у позивача страхового стажу за період здійснення підприємницької діяльності за 2010-2022 роки (а.с.47-50).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень цього Закону передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом п`ятим пункту другого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років, з приміткою, що початкова величина - 3 роки зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії (тобто з 26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі вказаного абзацу пункту другого статті 55 Закону №796-XII - є факт проживання та/або праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення, тобто у III зоні, протягом трьох років з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року. При цьому, особам, які проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 у справі №205/4589/16-а та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту пункту другого статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Судом встановлено, що на момент аварії (26 квітня 1986 року) позивач проживав в селі Любиковичі Сарненського району. Даний населений пункт включений до додатку №1 «Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення» постанови Кабінету Міністрів УРСР №106а від 23.07.1991 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"» (зі змінами), а саме як населений пункт, розташований в зоні гарантованого добровільного відселення (III зона).

В даному населеному пункті він проживав до 08.06.1987, тобто до вибуття на строкову військову службу, яку проходив в лавах радянської армії з 09.06.1987 по 16.05.1989.

Відповідно до цього, початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки), передбачена приміткою до пункту другого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, застосовна до позивача, так як він з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення.

Також документально підтверджено, що ОСОБА_1 з 01.09.1989 по 24.06.1991 навчався в Білоцерківському середньому професійно-технічному училищі №15 на денній формі навчання, відповідно до чого в радіаційно забрудненій зоні не проживав. Але з 02.01.1991 по 24.06.1991 він проходив виробничу практику на Сарненській дільниці Рівненського обласного підприємства «Побутрадіотехніка» і в цей час проживав в селі Любиковичі.

За даними трудової книжки, ОСОБА_1 з 09.07.1991 по 01.03.1992 працював в Рокитнівській дільниці Рівненської промислово-комерційної фірми «Електрон», з 02.03.1992 по 04.10.1993 в Сарненській ТТЦ Рівненської промислово-комерційної фірми «Електрон».

Твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в рішенні №75 від 11.08.2023 про те, що не підлягає зарахуванню час роботи час роботи позивача з 09.07.1991 по 04.10.1993, як такий що проведений за межами зони гарантованого добровільного відселення, є абсолютно безпідставними, позаяк факт роботи у районних центрах, які розташовані на відстані 65,8 км. та 18,6 км. (відповідно) від зареєстрованого місця проживання, жодним чином не спростовує факт постійного проживання у відповідному населеному пункті. Більше того, селище Рокитне також віднесене до III зони радіаційного забруднення.

Фактично, судом встановлено, що ОСОБА_1 в періоді з 26 квітня 1986 року по 1 січня 1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки 6 місяців 19 днів (з 26.04.1986 до 08.06.1987 - 1 рік 1 місяць 13 днів, з 22.05.1989 до 30.08.1989 - 3 місяці 8 днів, з 02.01.1991 по 24.06.1991 - 5 місяців 22 дні, 25.06.1991 по 01.01.1993 1 рік 6 місяців 6 днів).

Таким чином, відносно ОСОБА_1 виконується така обов`язкова умова наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі абзацу пункту другого статті 55 Закону №796-XII, як факт проживання та/або праці у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років в періоді з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року.

При цьому, і після 01.01.1993 позивач постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення, працюючи 02.03.1992 по 04.10.1993 та з 03.01.1994 по 16.10.1998 в Сарненській ТТЦ Рівненської промислово-комерційної фірми «Електрон», а з 22.04.1999 займаючись індивідуальною підприємницькою діяльністю.

На день прийняття спірного рішення ОСОБА_1 також мешкав в с.Любиковичі та був зареєстрованим ФОП.

Відповідно до цього, позивач набув передбачене абзацом п`ятим пункту другого частини першої статті 55 Закону №796-XII право на максимальне зниження пенсійного віку, а саме на 6 років.

На момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, 03.08.2023, ОСОБА_1 виповнилося 54 роки. Його страховий стаж (визнаний стороною відповідачів) на цей момент склав 25 років 4 місяці 11 днів.

Як вже зазначалося судом, в силу вимог абзацу першого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

В свою чергу, статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Таким чином, на момент звернення позивача за призначенням пенсії на пільгових умовах, необхідний страховий стаж становив 30 років. Враховуючи право позивача на зниження пенсійного віку на 6 років, а відповідно і його право на зменшення страхового стажу на кількість років зменшення пенсійного віку, виходить, що необхідною умовою призначення у 2023 році ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку було досягнення ним віку 54 роки та наявність страхового стажу на рівні 24 роки (30-6=24).

Обидві умови виконувались, а тому жодних підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах у органу ПФУ не було.

Відтак, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №75 від 11.08.2023 про відмову в призначенні пенсії в частині відмови в призначенні пенсії у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправним і необґрунтованим, а відтак підлягає скасуванню з покладенням на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області обов`язку призначити позивачу пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зі зниженням пенсійного віку на 6 років, з дня подання заяви про призначення пенсії, а саме з 03 серпня 2023 року.

Що стосується страхового стажу позивача, то суд зауважує на такому.

Згідно з підпункту 3 підпункту 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності була запроваджена Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» №727/98 від 03.07.1998, який діяв до 01.01.2012, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

З 01.01.2012 і по даний час діють положення Податкового кодексу України, у главі 1 розділу XIV якого встановлено правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Пунктом 291.2. статті 291 цієї глави визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до розділу II пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» №793 від 03.10.2018 внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, пункт 4 доповнено абзацом наступного змісту: «Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець з 22.04.1999.

Самого цього факту, підтвердженого свідоцтвом про державну реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, достатньо для зарахування до його трудового стажу періоду підприємницької діяльності з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року.

З 01.07.2003 по 31.12.2006 та з 01.04.2007 по 31.12.2009 перебував на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку, що підтверджено довідкою Головного управління ДПС у Рівненській області №1700-0214-8/76702 від 29.08.2023.

Матеріали справи не містять інформації про сплату позивачем єдиного податку за цей період.

Але разом з тим, матеріали справи не містять і доказів заборгованості щодо сплати податків, зборів чи інших обов`язкових платежів за весь період здійснення підприємницької діяльності.

За даними ЄДРСР, податковий орган не звертав до ФОП ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку.

У свою чергу, відповідачами не надано суду жодної інформації про наявність заборгованості позивача за платежами до Пенсійного фонду України.

Відсутність заборгованості перед податковим та пенсійним органами свідчить про сплату позивачем всіх необхідних платежів під час провадження підприємницької діяльності, а тому відповідні періоди провадження підприємницької діяльності відповідачі неправомірно не зараховують до страхового стажу позивача.

За наведеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Присудженню позивачу підлягає сплачена ним сума судового збору у розмірі 1073,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло спірне рішення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №75 від 11.08.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди зайняття підприємницької діяльності з 22.04.1999 до 30.06.2000, з 01.07.2003 по 31.12.2006 та з 01.04.2007 по 31.12.2009 та призначити йому пенсію у відповідності до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зі зниженням пенсійного віку на 6 років, з дня подання заяви про призначення пенсії, а саме з 03 серпня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, суму судового збору у розмірі 1073,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 31 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15,м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл.,76018, ЄДРПОУ/РНОКПП 20551088)

Суддя Н.В. Друзенко