Справа № 360/725/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року справа №360/725/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2023 року у справі № 360/725/23 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач ), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність з невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року включно; зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення 2420 гривень 80 копійок в місяць у загальній сумі 9118,35 грн. за період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року включно, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 2420,80 грн. на місяць у загальній сумі 9118,35 грн. за період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт посилався на те, що за період проходження служби позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог Закону № 1282 та Порядку № 1078.

Крім того, суд першої інстанції помилково зараховує щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою № 889, до складу грошового забезпечення у розмірі 5120,85 грн. Пунктом 8 Інструкції № 73 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Таким чином, нарахована та виплачена в березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 85,35 грн. має бути включена до складу грошового забезпечення в лютому 2018 року.

Крім того, вказана додаткова винагорода з березня 2018 року (з моменту застосування Постанови КМУ № 704) не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 704.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що даний позов повністю спрямований на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року у справі № 360/7902/21. Хоча законодавством передбачений примусовий порядок виконання рішення та встановлення контролю за виконанням рішення.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України з 19.04.2017 року по 23.06.2018 року, наказом начальника Східного регіонального управління від 13.06.2018 року №285-ос звільнений з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок i військову службу», з урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких не закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжити військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частиною третьої статті 23) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону та підпункту «б» частини другої статті 26 Закону у запас, з правом носіння військової форми одягу. Наказом начальника загону від 22.06.2018 року №331-ОС «По особовому складу» позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року у справі № 360/7902/21, яке набрало законної сили 08.03.2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 в частині застосування базового місяця травень 2015 року для розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

- зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Постановою державного виконавця від 24.02.2023 року закінчено виконавче провадження № 70609767 з примусового виконання виконавчого листа № 360/7902/21, виданого 07.12.2022 року Луганським окружним адміністративним судом про: зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 23 червня 2018 року у фіксованому розмірі, обрахованому відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», оскільки рішення суду виконано фактично в повному обсязі.

Згідно розрахунку індексації № 301-М від 18.07.2023 року індексація грошового забезпечення за період з 19.04.2017 року по лютий 2018 року позивачу не виплачена; на виконання рішення суду у справі № 360/7902/21 відповідачем у червні 2019 року нараховано та виплачено позивачу індексацію в сумі 10074,63 грн., у вересні 2022 року в сумі 30462,54 грн.

Згідно розрахункового листа за вересень 2022 року від 18.07.2023 року № 302-М позивачу перерахована індексація грошового забезпечення в сумі 30005,60 грн. (без ПДФО 5483,26 грн. та військового збору 456,94 грн.).

За розрахунком індексації № 300-М від 18.07.2023 року, який надано відповідачем, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, грошове забезпечення позивача станом на 28.02.2018 року становило 8620,10 грн. (посадовий оклад 1150,00 грн., оклад за військове звання 130,00 грн., надбавка за вислугу років 512,00 грн., таємність 115,00 грн., преміювання 4600,00 грн., надбавка за класність 63,25 грн., надбавка за ОУС ризик для життя 172,50 грн., надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн., винагорода ПКМУ 889 85,35 грн.), а станом на 01.03.2018 року 15612,60 грн. (посадовий оклад 5920,00 грн., оклад за військове звання 1410,00 грн., надбавка за вислугу років 3665,00 грн., таємність 592,00 грн., преміювання 3611,20 грн., надбавка за класність 414,40 грн.). Згідно довідки різниця грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року складає 6992,50 грн., сума індексації 4258,75 грн., фіксована індексація 0,00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не виплаті на користь позивача індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 23.06.2018 в сумі 2420,80 грн в місяць у загальній сумі 9118,35 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон № 1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За ст. 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ст. 6 Закону № 1282 у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

За п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 № 491 -IV.

При цьому, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу - поточної та індексації-різниці.

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Нарахування позивачу поточної індексації у період проходження ним служби з 1 березня 2018 року по 23 червня 2018 року не є спірним.

Щодо фіксованої суми індексації, то Закон № 1282 і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

В подальшому, постановою Уряду № 1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не вказується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21, від 6 липня 2023 року у справі № 560/6682/22.

За матеріалами справи відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію - різницю у спірний період.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Для вірного вирішення справи, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року по 23 червня 2018 року і, що це право порушив відповідач.

Верховний суд у вищезазначених справах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Згідно архівної відомості № 18 з січня по червень 2018 року грошове забезпечення позивача становило:

- лютий 2018 року: посадовий оклад 1150,00 грн; оклад за військове звання 130,00 грн; надбавка за вислугу років 512,00 грн; таємність 115,00 грн; преміювання 4600,00 грн; надбавка за кваліфікацію 63,25 грн; винагорода ПКМУ 889 5120,85 грн; надбавка за особливі умови службу 172,50 грн; надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн; винагорода 2 (лінія) - 4500,00 грн, всього 18155,60 грн;

- березень 2018 року: посадовий оклад 5920,00 грн; оклад за військове звання 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 3665,00 грн; таємність 592,00 грн; преміювання 3611,20 грн; надбавка за кваліфікацію 414,40 грн; винагорода ПКМУ 889 85,35 грн; винагорода 2 (лінія) 4017,86 грн.

Згідно з розрахунком індексації № 300-М від 18.07.2023 року, який надано відповідачем, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови № 1078, грошове забезпечення позивача станом на 28.02.2018 року становило 8620,10 грн (посадовий оклад 1150,00 грн, оклад за військове звання 130,00 грн, надбавка за вислугу років 512,00 грн, таємність 115,00 грн, преміювання 4600,00 грн, надбавка за класність 63,25 грн, надбавка за ОУС ризик для життя 172,50 грн, надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн, винагорода ПКМУ 889 85,35 грн), а станом на 01.03.2018 15612,60 грн (посадовий оклад 5920,00 грн, оклад за військове звання 1410,00 грн, надбавка за вислугу років 3665,00 грн, таємність 592,00 грн, преміювання 3611,20 грн, надбавка за класність 414,40 грн).

Згідно вказаної довідки різниця грошового забезпечення станом на 01.03.2018 складає 6992,50 грн, сума індексації 4258,75 грн, фіксована індексація 0,00 грн.

Позивач обраховує наступним чином.

Грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року складає 13655,60 грн, а саме: посадовий оклад 1150,00 грн, оклад за військовим званням 130,00 грн, надбавка за вислугу років 512,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 1792,00 грн, премія 4600,00 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 5120,85 грн, надбавка за таємність 115,00 грн, надбавка за класність 63,25 грн, інші - 172,50 грн. Грошове забезпечення позивача за березень 2018 року складає 15697,95 грн, а саме: посадовий оклад 5920,00 грн, оклад за військовим званням 1410,00 грн, надбавка за вислугу років 3665,00 грн, премія 3611,20 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 85,35 грн, надбавка за таємність 592,00 грн, надбавка за класність 414,40 грн. Позивач зазначає, що його грошовий дохід внаслідок підвищення посадових окладів змінився на: 15697,95 грн - 13655,6 грн = 2042,35 грн.

Позивачем та відповідачем надано різні розрахунки щодо визначення складових грошового забезпечення позивача та відповідно загальної суми грошового забезпечення.

Відповідач обраховує грошове забезпечення включаючи: посадовий оклад, надбавку за вислугу років, преміювання, таємність, надбавку за класність, надбавку за ОУС ризик для життя, надбавка ОПЗ (ВОВЗ).

Тоді як позивач обраховує грошове забезпечення включаючи: посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих, премію, щомісячну додаткову грошову винагороду (винагорода ПКМУ 889), надбавку за таємність, надбавку за класність, надбавку за ОУС ризик для життя.

Отже, відповідач не погоджується з обрахунком позивача в частині включення до складових грошового забезпечення винагороди за постановою КМУ № 889.

За пп. 2,4 Порядку № 1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового i начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 25.06.2018 року № 558, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 (чинної станом на лютий, березень 2018 року), грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Таким чином, до грошового забезпечення військовослужбовця входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідач зазначає про неможливість зарахування до грошового забезпечення позивача щомісячної додаткової грошової винагороди (винагороди за постановою КМУ № 889), оскільки виплату такої винагороди в лютому 2018 року було здійснено за січень 2018 року, а в березні 2018 року було здійснено за лютий 2018 року. Окрім того, така винагорода з березня 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки втратила чинність на підставі постанови КМУ № 704.

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, з таких підстав.

Щомісячна додаткова грошова винагорода була передбачена постановою Кабінетом Міністрів України № 889-2010-п від 22.09.2010 року (втратила чинність на підставі постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 з урахуванням змін, внесених Постановами КМУ № 1052 від 27.12.2017, № 103 від 21.02.2018) та установлювала щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Отже, така винагорода належала до щомісячного забезпечення позивача та не носила разового характеру, а тому вона входить до складу грошового забезпечення.

Посилання відповідача на те, що пунктом 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 року №73 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №217/28347) встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат, є хибними, оскільки індексація-різниця грошового забезпечення не є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення чи іншою одноразовою виплатою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що щомісячна додаткова грошова винагорода (винагорода за постановою КМУ № 889) підлягає врахуванню до складу грошового забезпечення позивача при обчисленні індексації-різниці.

Щодо складових грошового забезпечення позивача за лютий, березень 2018 року, суд погоджується з розрахунком позивача та бере до уваги такі складові:

- лютий 2018 року: посадовий оклад 1150,00 грн; оклад за військове звання 130,00 грн; надбавка за вислугу років 512,00 грн; таємність 115,00 грн; преміювання 4600,00; надбавка за кваліфікацію 63,25 грн; винагорода ПКМУ 889 5120,85 грн; надбавка за особливі умови службу 172,50 грн; надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 1792,00 грн; всього 13655,60 грн;

- березень 2018 року: посадовий оклад 5920,00 грн; оклад за військове звання 1410,00 грн; надбавка за вислугу років 3665,00 грн; таємність 592,00 грн; преміювання 3611,20 грн; надбавка за кваліфікацію 414,40 грн; винагорода ПКМУ 889 85,35 грн; всього 15697,95 грн.

Таким чином, у березні 2018 року відбулось збільшення грошового доходу позивача в порівнянні з лютим 2018 року на 2042,35 грн (15697,95 грн - 13655,6 грн).

Для правильного вирішення спірних правовідносин слід також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078, вираховується у спосіб множення розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін становила 253,30% .

Згідно абз. 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн * 253,30% /100 = 4463,15 грн).

За абз. 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн 2042,35 грн = 2420,80 грн.

Отже, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абзацу 3, 4, пункту 5 Порядку №1078 має виплачуватися у фіксованому розмірі до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.

За період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу вказаний вид індексації у розмірі 9118,50 грн (2420,80 грн помножити на 3 місяці служби = 7262,40 + 1856,10 грн (80,70*23) за червень 2018 року - пропорційно відпрацьованому часу).

Позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року включно, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 2420,80 грн. на місяць у загальній сумі 9118,35 грн. за період з 01.03.2018 року по 23.06.2018 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

В іншій частині рішення суду не оскаржене.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта, що цей позов повністю спрямований на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року у справі № 360/7902/21.

За правовим висновком Верховного суду в постанові від 28.06.2023 року у справі № 200/4258/22 відповідно до пункту 13 Порядку № 1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

Таким чином, заявлені позовні вимоги не стосуються порядку виконання судових рішень, тому є хибними доводи апелянта в цій частині.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 4 вересня 2023 року у справі № 360/725/23 за позовом Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 31 січня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв