Справа № 400/906/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

31 січня 2024 р. № 400/906/24
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Величко А.В., ознайомившись з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/2735/23 щодо нездійснення нарахування та виплат пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 по справі №400/2735/23 без застосування максимального розміру пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/2735/23 без застосування максимального розміру пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі № 400/672/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду від 22.02.2022 року у справі № 400/672/22 набрало законної сили 25.03.2022 року.

Окрім того, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 року у справі № 400/2735/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01 березня 2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії в підвищеному внаслідок індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та з урахуванням вже виплачених сум, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області встановити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2 000 грн. до призначеної пенсії відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду від 25.05.2023 року у справі № 400/2735/23 набрало законної сили 10.10.2023 року.

Як вбачається з ухвали від 09.08.2023 року у справі № 400/2735/23, якою суд встановив судовий контроль за виконанням рішення суду від 25.05.2023 року, відповідач на виконання рішення суду від 25.05.2023 року нарахував пенсію в розмірі 33 182, 97 грн., але виплачує її в розмірі 26 037,69 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач при виплаті пенсії позивача на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 року у справі № 400/2735/23 обмежив розмір її виплати максимальним розміром, внаслідок чого зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 25.05.2023 року у справі № 400/2735/23 в місячний строк з моменту отримання копії ухвали.

Позивач зазначеного не заперечує, але вказує, що зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на виконання рiшення Миколаївського окружного адміністративного суду у справi № 400/2735/23 без застосування максимального розмiру пенсiї, є ефективним способом захисту його порушених прав та належною гарантією остаточного вирішення спору.

Суд зауважує, що звертаючись з даним позовом, позивач фактично просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/672/22 та у справі № 400/2735/23 без застосування максимального розмiру пенсiї.

Положеннями ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 ст. 372 КАС України визначено що, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06. 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу зазначених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, є неможливим, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється у порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

Отже, приписами статті 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч. 2-7 ст. 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України); судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Суд звертає увагу, що зазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2019 року у справі № 295/13613/16-а дійшов наступного висновку: " ... Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 267 до 15 грудня 2017 року, стаття 382 після 15 грудня 2017 року), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження."

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які вчинені або не вчинені на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у вищезазначеній постанові Верховного Суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги не належить розглядати в окремому судовому провадженні, відтак маються підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 п. 3 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Суд роз`яснює позивачу його право подати клопотання про повернення судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 19, 170, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження в адміністративній справі №400/906/24, за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/2735/23 щодо нездійснення нарахування та виплат пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 по справі №400/2735/23 без застосування максимального розміру пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/2735/23 без застосування максимального розміру пенсії - відмовити.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із усіма доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А.В. Величко