Справа № 643/608/24
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/608/24
Провадження № 2-а/643/23/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024

31 січня 2024 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області рядового поліції Кононенка Олександра Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області рядового поліції Кононенка Олександра Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту позовної заяви.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Кодексом адміністративного судочинства України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, зазначена вище позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В порушення вказаних вимог, в позовній заяві позивачка зазначила, що одним з відповідачів по справі є Інспектор 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області рядовий поліції Кононенко Олександр Миколайович, який не є юридичною особою.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Відтак, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Крім цього, згідно ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивачкою, в порушення вказаних вимог, до позовної заяви додано копії письмових доказів, які не завірені належним чином, а саме: не містять відміток «З оригіналом згідно», дати здійснення завірення копії, підпису та ПІБ особи, яка завірила вказані копії.

Далі, відповідно до ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, в прохальній частині позовної заяви позивачка просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024 за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

При цьому, позивачкою не додано до матеріалів позовної заяви копію постанови серії ЕНА № 1266939 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення, про скасування якої вона просить.

Натомість, в прохальній частині позовної заяви позивачкою викладено вимоги про витребування доказів.

Суд, вважає необхідним роз`яснити позивачці, що відповідно до положень ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Крім того, суд роз`яснює, що клопотання про витребування доказів подається окремо від тексту позовної заяви чи іншої заяви, окремим клопотанням, з дотриманням вимог ч.ч. 1,2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Клопотання про витребування доказів, яке подане саме в порядку ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути розглянуте судом лише після відкриття провадження у справі.

Також, суд роз`яснює, що відповідно до положень ч. 4 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може витребувати докази також до подання позовної заяви як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 114-117 цього Кодексу.

Далі, позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачка судовий збір не сплатила, посилаючись при цьому на ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір», особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом з цим, у постанові від 18.03.2020 (провадження №11-1287апп18) Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, як і пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.03.2020, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачці необхідно сплатити судовий збір та надати суду підтвердження такої оплати.

Відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для усунення недоліків.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачці часу, необхідного для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області рядового поліції Кононенка Олександра Миколайовича, Управління патрульної поліції в Харківській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати позивачці строк на усунення недоліків строком 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

Попередити позивачку, що у разі не усунення недоліків протягом зазначеного часу позовну заяву буде визнано неподаною та їй повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова