Справа № 371/1786/23
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 371/1786/23
Номер провадження № 2-а/371/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2024 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О.,

за участі секретаря судового засідання Петренко В.А.

позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Київ про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач звернувся із позовом до суду Управління патрульної поліції м. Київ про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що постановою інспектора роти № 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Київ _ серія ЕАТ №81 79508 від 21.11.2023 мене, ОСОБА_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на підставі статті ст. 122 ч. 1 за те, що 2023 року о 06:10 годині в м. Київ по вул. ПРОСПЕКТ ПРАВДИ 89, керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 В`їзд заборонено, чим порушив п.8.4 в ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. Поліцейський не надав доказів даного правопорушення і виписав постанову про адміністративне правопорушення на місці. Клопотання що до надання доказів зі службових фото- та відео- засобів та перенесення справи по місцю реєстрації відхилив. Отже, не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважаю себе невинним, постанову серія БАТ №8179508 від 21.11.2023 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи. Просить скасувати постанову інспектора ПАШАСВ ІСА ШАХМЇРЗАЙОВИЧ роти №4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Київ _ серія БАТ № 8179508 від 21.11.2023 року, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за ч. 1ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: не більше десяти днів з дня вручення ухвали.

18.12.2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків в позовній заяві на виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 21 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.01.2024 року на адресу суду надійшов відзив від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції. В обґрунтуванні поданого відзиві зазначивши, що відповідно до Постанови серії БАТ №8179508 від 21.11.2023, водій ОСОБА_3 , о 09 год. 48 хв., керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по проспекту Правди 89, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 (в`їзд заборонено), чим порушив п. 8.4 в) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), та скоїв адміністративне правопорушення, за яке 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340 гривень.

Під час несення служби 21.11.2023 року екіпажем Рубін близько о 06 год. 10 хв., за адресою м. Київ вул. Обухівська 104, було виявлено транспортний засіб «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив заїзд на заправку під знак 3.21 ( в`їзд заборонено).

Після чого Відповідач належним чином представився, пояснив суть правопорушення відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР. Також зазначивши, що позивача було ознайомлено з відеозаписом, а саме з камер заправки ОККО на якому вбачається заїзд під забороняючий знак 3.21 (в`їзд заборонено), спілкування та розгляд справи зафіксований на нагрудні боді камери, а саме № 472361, №472545, які вказані в адміністративній постанові ЕАТ №8179508 від 21.11.2023 в п. 7.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. В зв`язку з наведеним зазначили, щодо відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 повному обсязі.

23.01.2024 на адресу суду надійшло заперечення на відзив. В обґрунтуванні зазначивши, що у відзиві (Перша сторінка 3-й абзац) відповідач. Вказує на невідому особу ( ОСОБА_3 ) та час «правопорушення» (09год. 48 хв.) коли було винесено постанову, що не відповідає фактичним обставинам справи (Сторінка 3. у графі фактичні данні), відповідач помилково вказує на те , що в 06 год 10 хв. транспортний засіб «RENAULT MEGAN» з номерним знаком НОМЕР_1 було виявлено за адресою м.Київ. вул.Обухівська 104. Адреса на яке посилається відповідач також не є достовірною та не відображає фактичних обставин справи . тому що розмова з відповідачами була м.Київ. проспект Правди. 89. (Сторінка 4. обзац 6). Відповідач систематично не орієнтується в матеріалах справи та фактичних обставинах справи та помилково вказує, що позивача було ознайомлено з відеозаписом з камер заправки ОККО. що не відповідає дійсності. Більше того . заправки ОККО за адресою де було виписано постанову серія ЕАТ № 8179508 від 21.11.2023 не існує. Тож, твердження відповідача, що відео з заправки ОККО поліцейські «надали», яке не має ніякого відношення до місця та складу «правопорушення».

Перелік дозволених для застосування технічних пристроїв, а також вимоги щодо їх використання прописані в Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису. затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 №1026. Ця Інструкція містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких працівникам поліції надано право проводити відеофіксацію. Зокрема, дозволено застосовувати портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського, встановлені відеореєстратори на службових транспортних засобах, стаціонарні відеокамери в цілодобовому режимі. Тож, якщо поліцейські не змогли надати фото- та відео- докази технічних приладів передбачених Інструкцією із застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, а саме з бодікамер №472361 та №472545 на місті та підчас винесення постанови вони повинні були скасувати постанову за відсутністю доказів, тому вважаю що працівники поліції діяли не законно, а постанова про притягнення до адміністративної не відповідає фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлений позов підтримав в повному обсязі та просив скасувати постанову інспектора ПАШАСВ ІСА ШАХМЇРЗАЙОВИЧ роти №4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Київ _ серія БАТ № 8179508 від 21.11.2023 року, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за ч. 1ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив.

Суд заслухавши думку позивача дослідивши надані докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 роти №4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Київ _ серія БАТ № 8179508 від 21.11.2023 року, виніс постанову якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340грн. за ч. 1ст. 122 КУпАП (а.с.20).

Як слідує з відзиву позовної заяви, позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (В"їзд заборонено), так він здійснив заїзд під забороняючий знак.

Надаючи оцінку спірним правовідносини, суд керується наступним.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Знак 3.21 «в`їзд заборонено». Знак забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою:запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів";організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9 7.9 "Смуга руху". Запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно з п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями ч. 2 ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин, викладених у оспорюваній постанові, твердження позивача про те, що його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності не можуть братись судом до уваги, оскільки будь-які докази на підтвердження вказаних фактів в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП

На відеозаписі зафіксовано камерою заправки ОККО з яким був ознайомлений позивач, на якому вбачається заїзд під забороняючи знак 3.21 (в`їзд заборонено), спілкування та розгляд справи зафіксовано на нагрудних боді камерах, а саме № 472361, №472545, які вказані в адміністративній постанові ЕАТ № 8179508 від 21.11.202.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

Відповідачем доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Зважаючи на те, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Київ про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Миронівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення виготовлений 30 січня 2024 року.

Суддя М. О. Кириленко