Справа № 592/1698/24
Суддя: Онайко Р. А.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/1698/24
Провадження №2-а/592/43/24

УХВАЛА

про залишення адміністратвиного позову без руху

01 лютого 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районний суду м. Суми Онайко Р.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

31.01.2024 до Ковпаківського районного суду м.Суми надійшов зазначений адміністративний позов, у якому позивач просить скасувати постанову серії ЕГА №1298888 від 18.01.2024, зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Дослідивши матеріали адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без руху виходячи з наступного.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України.

Відповідно до постанови Великої палати Верховного суду від 18 березня 2020 року в справі №543/775/17 (провадження № 11-1287апп18) за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент складання позову становить 605,60 грн.

Доводи позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» є безпідставними.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Тож, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з приводу скасування постанови, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

Тобто, особі, що звертається до суду необхідно сплатити судовий збір в сумі 605,60 грн.

Крім того, згідно з ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Частиною четвертою ст.46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За визначенням п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За приписами ст.217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, інспектори патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст. 122 КУпАП.

Подібна за змістом позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а. Отже, відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, є орган державної влади - суб`єкт владних повноважень.

Тож суд звертає увагу позивача, що ним пред`явлено позов не до суб`єкту владних повноважень, що тягне за собою відповідні правові наслідки у разі невчинення дій щодо заміни відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 161 КАС України, приходжу до висновку, що адміністративний позов слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 123, 161, 169 КАС України, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом 10-ти днів з дня отримання цієї ухвали вказати інші підстави для поновлення строку та роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, позов буде вважатися неподаним і повернутий особі, що звертається до суду.

Про прийняте рішення повідомити позивача, виславши йому копію ухвали для відома та виконання за адресою, указаною в позові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.А. Онайко