Справа № 340/2651/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2024 року м. Дніпросправа № 340/2651/23
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 року в адміністративній справі №340/2651/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач, ГУДПС), в якому просила: визнати протиправним та скасувати винесене Головним управління ДПС v Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 21.11.2022 року № яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію в розмірі 5100,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції; визнати протиправним та скасувати винесене Головним управління ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 21.11.2022 року № яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію в розмірі 13570,20 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував винесене Головним управління ДПС у Кіровоградській області податкове повідомлення-рішення від 21.11.2022 року № яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію в розмірі 13570,20 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Стягнув на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області 772,90 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в ході проведення фактичної перевірки, та згідно наданої інформації у вищезазначеному листі ДПС України стосовно почекової інформації ПРРО (ф.н. ), а також почекової інформації (електронних копій розрахункових документів-фіскальних чеків), отриманої перевіряючими в ході перевірки згідно баз даних СОД РРО (додаток 1 до акта перевірки) по ПРРО (ф.н. ), який використовує ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ), на даному ГО - магазині, встановлені наступні порушення: використання з порушенням режиму попереднього програмування найменування цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, а саме здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами без використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, відповідно до Додатку 1.

Як наслідок, видача розрахункового документу не встановленого зразка, згідно виданих фіскальних чеків з реалізації підакцизних товарів, зазначених у Додатку 1 до акта фактичної перевірки, на загальну суму 13 570,20 грн.

В акті зазначено, що форма та зміст розрахункового документу встановленого зразка передбачена у вимогах ч.2 розд.ІІ наказу МФУ від 26.01.2016 року №13, які і були порушені суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) при реалізації підакцизних товарів, в частині не зазначення в розрахункових документах (фіскальних чеках) основного реквізиту розрахункового документу, а саме: кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД при реалізації покупцям підакцизних товарів.

За результатами проведеної перевірки складено акт із зазначенням встановленого порушення п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР із змінами та доповненнями (далі - Закону №265), чим відповідно передбачено відповідальність п. 1, 7 ст. 17 Закону №265.

На підставі викладеного контролюючим органом винесено ППР від 21.11.2023 року №№4 та №4, на суму штрафних санкцій, відповідно 13 570,20 грн. та 5100,00 гривень.

Скаржник зазначає, що одним з обов`язкових реквізитів фіскального чека є, зокрема зазначення у ньому коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Відповідно до абз.2 п. З розділу І Положення №13 встановлено, що у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також не дотримання сфери його призначення, такий документ не приймається як розрахунковий, що і порушує вимоги п.2 ст.3 Закону №265, а саме : не надання особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особоюабонентський номер або адресу електронної пошти), чим передбачено, відповідно до п.1 ст.17 Закону N°265 застосування штрафної санкції у сумі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше, тобто 13 570,20 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ГУ ДПС у Кіровоградській області видано наказ №1234-п від 03.11.2022 року «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », щодо проведення перевірки господарської одиниці бару-магазину, за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.11.2022 року тривалістю 2 доби за період діяльності з 01.01.2022 року по 04.11.2022 року (а.с.16).

Підставою для прийняття рішення (наказ №1234-п) про проведення фактичної перевірки позивача вказано підпункт 80.2.2. п. 80.2. ст. 80 ПК України, при цьому матеріали справи містять лист ДПС України від 13.10.2022 року №1832/8 адресований, в т.ч. і Головному управлінню ДПС у Кіровоградської області, щодо необхідності проведення фактичних перевірок господарських об`єктів (а.с.46).

На підставі наказу були виписані направлення на проведення фактичної перевірки від 03.11.2022 року № 2083, 2084 (а.с.51, 52). Наказ на проведення перевірки та направлення вручено представникові позивача, що підтверджується відмітками на примірниках направлень.

Перед початком фактичної перевірки проведено контрольно-розрахункову операцію на суму 30 грн, що підтверджується актом від 04.11.2022 року, яким зафіксовано використання, під час розрахунку реєстратора розрахункових операцій та видачу фіскального чеку (а.с.53).

За результатами фактичної перевірки посадовими особами відповідача 04.11.2022 року складено акт № 3176/11/11/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.37,38).

Відповідно до п. 2.2.8. акту перевірки зафіксовано: не використання при здійсненні розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів у фіскальних чеках товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД, зокрема встановлено, що 27.07.2022 року о 19-30 год здійснено реалізацію пива «Вайсбург» на розлив на суму 98 грн., але при цьому без зазначення у фіскальному чеку товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД; за наслідками вибіркового аналізу аналітичної системи СОД РРО було встановлено, що позивачем друкуються розрахункові документи в яких відсутні обов`язкові реквізити: «товарна підкатегорія згідно УКТ ЗЕД». Загальна сума розрахункових операцій, проведених через РРО з видачою розрахункових документів не встановленого зразка складає 13570,20 грн.

Висновками акту фактичної перевірки (п. 3.1.) встановлено порушення: п. 1, п. 2, п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг» (далі Закон про РРО); п. 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13.

Акт перевірки підписано представником позивача. Зауваження до акту перевірки не вносились.

На підставі акта фактичної перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.11.2022 року:

- № яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію в розмірі 5100,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;

- № яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію в розмірі 13570,20 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції. (а.с.22,23).

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до акту фактичної перевірки від 04.11.2022 року № 3176/11/11/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.24), встановлено:

- за порушення п. 11 ст. 3 Закону про РРО (проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та/або програмний реєстратор розрахункових операцій без зазначення коду товарної під категорії згідно УКТЗЕД), на підставі п. 7 ст. 17 Закону про РРО застосовано штрафну санкцію в розмірі 5100 грн.;

- за порушення пункту 2 ст. 3 Закону про РРО невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі)) відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, на підставі п. 1 ст. 17 Закону про РРО застосовано штрафну санкцію в розмірі 13570,20 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), розрахункова операція приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Пунктом 1, 2, 11 частини 1 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

11) проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями;

За пунктом 1 статті 17 Закону, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її не проведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 лютого 2023 року справа №500/6845/21.

Зі спірного податкового повідомлення-рішення, яке є предметом розгляду у суді апеляційної інстанції вбачається, що позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Позиція контролюючого органу полягає в тому, що відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку згідно з Положенням №13, що на думку відповідача тягне за собою неприйнятність такого документа як розрахункового, тобто, свідчить, що розрахункова операція проведена без роздрукування розрахункового документа і без видачі такого покупцю, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, і є підставою для притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 цього Закону.

Зі змісту акту фактичної перевірки від 04.11.2022 року № 3176/11/11/РРО/ вбачається, що у п. 2.2.6 зазначено, що фіскальні звітні чеки на реєстраторі розрахункових операцій друкуються, що також підтверджується актом проведення контрольно-розрахункової операції від 04.11.2022 року.

Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 (далі - Положення № 13).

Відповідно до пунктів 2, 4, 5 розділу ІІ Положення №13 фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити: найменування суб`єкта господарювання (рядок 1); назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2); адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4); для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі не передбачення - за бажанням платника) (рядок 8); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9); назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10); ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11); ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12); сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13); вид операції (рядок 14); реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15); напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16); підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17); підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19); загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 20); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21); для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; заокруглення (рядок 23); до сплати (рядок 24); фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25); QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26); для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій: позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28); заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29); фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 30); напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).

Рядки 11-18 фіскального чека заповнюються у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій.

Рядки 15, 16, 18 фіскального чека повторюються відповідно до кількості електронних платіжних засобів, з використанням яких здійснюється оплата.

Суд наголошує, що законодавець не визначив як самостійний склад правопорушення та не встановив відповідальності, за видачу розрахункового документу з використанням реєстраторів розрахункових операцій, в якому не відображається той чи інший елемент наведеного у Положенні № 13 змісту.

Так, до розрахункового документу встановлюються певні вимоги щодо відтворення його змісту. Водночас, відсутність певного елементу змісту (незначний недолік) у такому розрахунковому документі, який в свою чергу у повному обсязі надає можливість не тільки відтворити, зрозуміти та ідентифікувати розрахункову операцію за місцем її проведення не приховуючи її сутність за допомогою реєстратора розрахункових операцій (тощо), але і підтвердити її виконання, не може бути правовою підставою для притягнення такого платника податків за пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, а саме як за невидачу такого розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Виключенням з цього правила, можна вважати, видачу такого фіскального чеку, в якому не зазначено тих обов`язкових реквізитів, що встановлені у наведеному Положенні № 13, які не надають можливості підтвердити виконання розрахункової операції, та які мають вплив на правильність визначення, реальність здійснення господарської операції за її суттю та на формування показників податкової звітності.

У постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року по справі №810/501/15 встановлено, що контролюючий орган під час перевірки суб`єкта господарювання встановив, що у розрахункових документах заміст назви господарської одиниці «склад» (що відповідає реєстраційному посвідченню) міститься ПАТ «Білоцерківський завод ЗБК», у зв`язку з чим дійшов висновку, що такий документ не є розрахунковим відповідно до Положення №614, як наслідок застосував штрафні санкції на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР.

Верховний Суд, врахувавши висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 05 грудня 2011 року у справі № 21-242а11, погодився з висновками суду першої інстанції про протиправність застосування штрафних санкцій, оскільки недолік реквізиту розрахункового документа не прирівняний в Положенні до відсутності розрахункового документа.

Подібні обставини щодо заповнення реквізиту розрахункового документа мала місце у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2019 року справа №804/2182/13-а, від 23 грудня 2021 року справа №810/2715/16, від 02 лютого 2023 року справа №500/6845/21, від 27 листопада 2023 року справа № 420/11790/22, від 03 листопада 2023 року справа № 640/23582/21.

Суд зазначає, що вчинення позивачем даного порушення відповідачем окрім акту перевірки факт допущення порушення не підтверджене жодними доказами.

Як зазначалось, до початку перевірки проведено контрольну розрахункову операцію, розрахункову операцію проведено через РРО з видачею фіскального чека на повну суму покупки.

Відсутність певної інформації в розрахунковому документі не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, за підтвердженням чеком виконання розрахункової операції.

При цьому, зауважень у податкового органу до позивача щодо не підтвердження проведених господарських операцій, її розрахунків, безпідставності формування показників податкової звітності та правильності оподаткування за наявними фіскальними чеками, як розрахунковими документами у податкового органу не було.

На підставі викладеного, відсутні підстави вважати, що позивачем допущено порушення пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР в частині невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, що обумовлює висновок про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 1 абзацу першого статті 17 Закону № 265/95-ВР.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, а податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 року в адміністративній справі №340/2651/23 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2023 року в адміністративній справі №340/2651/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко