Справа № 280/9793/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 січня 2024 року Справа № 280/9793/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ГРАНІТ» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ГРАНІТ» (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) Романенка Анатолія Юрійовича від 28 червня 2023 року №ПШ 009585 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою від 28 червня 2023 року №ПШ 009585 на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 34000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30% (25,52%). ТОВ «СМАРТ ГРАНІТ» з ТОВ «СМАРТ ВИДОБУТОК» укладено договір оренди транспортних засобів від 16.12.2022 №16/12-ТР, одним з об`єктів оренди по якому є автомобіль FORD CARGO 4142D 12/7, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 від 08.10.2020, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В свою чергу, ТОВ «СМАРТ ВИДОБУТОК» придбало означений автомобіль у лізинг у його власника лізингової компанії ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ». В день проведення рейдової перевірки співробітниками відповідача 31.05.2023 позивач здійснював перевезення власного товару - піску від постачальника ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БАЛІВСЬКІ ПІСКИ», на власний склад. Зазначено, що перевірка ваги автомобіля здійснювалась на пересувному пункті габаритно-вагового контролю на 28 км+140 м автодороги Н-31 Дніпро-Кабеляки-Решетилівка. Вказує, що в талоні зважування автотранспортного засобу не зазначено, на яких вагах здійснювалось зважування, талон не містить підписів ні особи, яка проводила зважування, ні водія автомобіля, який було зважено, в талоні відсутня інша інформація (відбитки печаток чи штампів вагового комплексу, марки, моделі та реєстраційного номера вагового пристрою та іншої інформації), що свідчать про відсутність у такого талона юридичної сили документа. Також вказує, що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0073454 не скріплена печаткою вагового комплексу. В довідці №0073454 вказано фактичні осьові навантаження окремо на 4 осі, що свідчить про те, що особа, яка здійснювала габаритно-ваговий контроль, вважала всі осі автомобіля одиночними. Разом з тим, у довідці №0073454 визначено 1, 2 осі та 3, 4 осі транспортного засобу позивача здвоєними, однак визначення загальної маси автомобіля та навантаження на здвоєні осі відповідач здійснив шляхом сумування осьових навантажень на кожну ось, що на думку позивача є помилковим, оскільки при таких обставинах для визначення навантаження на здвоєну ось дві осі повинні зважуватись разом. На противагу цим обставинам, позивач зазначає, що пісок, який перевозився у супроводі видаткової накладної №1807 від 31.05.2023 та ТТН №ТМ-8133 від 31.05.2023, зважувався на власних повірених автомобільних вагах продавця. За результатами такого зважування відповідні відомості були внесені до ТТН №ТМ-8133: кількість місць (ваг) 20,160 т, маса брутто 36,48 т, вага автомобіля без вантажу 16,32 т з вантажем 36,48 т. На думку позивача, у відповідача відсутні належні та допустимі докази правомірності оскаржуваної постанови. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення та виклику сторін

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що посадовими особами Управління Укртрансбзпеви у Дніпропровській оласті проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки FORD, номерний знак НОМЕР_2 , у результаті якого було виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме перевищення встановлених законодавством вагових норм на здвоєну вісь 25,52% перевищення склало 23850 кг. Стосовно характеристик зважувального обладнання, яким проводить зважування, зазначено, що відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки №ПМ037104922 від 01.12.2022 зважування проводилось автоматичним приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-АS2-FWIA, прилад №444. Визначено, що дане свідоцтво чинне до 30.11.2023, засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R134-1:2010. Також у Свідоцтві зазначено границі допустимої похибки. Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_3 від 01.12.2022 зазначено, що дані ваги автомобільні для зважування в русі призначені для зважування транспортних засобів у русі з визначенням навантаження на вісь, після чого результати зважування сумувались за результатами зазначеними у Акті про перевищення транспортними засобом нормативних вагових параметрів №0016721. Відповідно до настанови з експлуатації вагів чітко зазначена заборона по швидкості: «Наїзд автотранспорту, на платформу ваг, повинен проводитися з швидкістю не більше 5 км/год». Автомобіль на ваги заїжджав повільно, а така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу. Водій автомобіля вимог провести повторне зважування не висловив. Щодо аргументів представника позивача, що в талоні зважування транспортного засобу не зазначено на яких вагах здійснювалось зважування, то вказана інформація зазначається у Довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0073454 від 31.05.2023. Щодо відсутності у талоні підписів особи, яка проводила зважування і водія, а також інших реєстраційних даних зазначено, що марки та моделі транспортного засобу, відомостей ким складений із операторів вагового контролю та посадових осіб Укртрансінепекції не передбачено, натомість, форма талону дає можливість ідентифікувати усі належні дані щодо об?єкта зважування: дата та час зважування, номерний знак транспортного засобу, результати зважування по осях. Чек (талон) про зважування не є документом суворої звітності, а підтверджує лише факт перевищення вагових параметрів, формується та видається автоматично, що унеможливлює втручання посадової особи в результати зважування. Щодо відсутності печатки на Довідках про результати здійснення габаритно-вагового контролю, зазначено, що положеннями законодавства не передбачена наявність печатки на довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Щодо зазначення представника позивача про помилковість визначення загальної маси автомобіля та навантаження на здвоєні осі сумуванням осьових навантажень на кожну ось, зазначено, що згідно з п. 9 розділу 2 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транепортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довідка повинна містити показники зважування, видані спеціалізованим обладнанням по кожній осі окремо, а також підсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей, що спростовує твердження представника позивача щодо неможливості додавання поосьових вагових показників. Щодо зважування вантажу, як зазначає позивач, на власних повірених автомобільних вагах продавця ТОВ «Торговий дім «Балківські піски», відповідач вказує, що позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зважування транспортного засобу, також не надано Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Тож твердження позивача щодо зважування вантажу ТОВ «Торговий дім «Балківські піски» не підтверджено допустимими доказами. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 31.05.2023 проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки FORD номерний знак НОМЕР_2 , за результатами якого встановлено порушення норм, зазначених у ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством вагових норм на здвоєну вісь 25,52% перевищення склало 23850 кг.

Відповідно до довіки №0073454 від 31.05.2023 про результати здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки FORD, модель 4142D DC вантажний спеціалізований самоскид, номерний знак НОМЕР_2 , навантаження на осі, тонн, склало: 1 7850, 2 9700, 3 12550, 4- 11300; повна маса транспортного засобу 41400 тонн.

Згідно з актом №0039633 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.05.2023, габаритно-ваговий контроль проводився Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, місце проведення габаритно-вагового контролю 28 км+140 м а/д Н-31 Дніпро-Кабеляки-Решетилівка, пересувний пункт ГВК, ваги 030Т-АS2-FWIA, прилад №444, автомобіль FORD модель 4142D DC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ТОВ «СМАРТ ГРАНІТ». Найменування та вид вантажу пісок (подільний вантаж). Повна маса, тонн: нормативно допустима 38, фактична 41400. Відстані між осями, метрів 2,05; 2,70; 1,35. Осьові навантаження, тонн: нормативно допустиме: 11,5; 11,5; 19,0; фактичне: 7850; 9700, 12550, 11300.

Відповідно до Талона зважування автотранспортного засобу від 31.05.2023 №11630, зважування було здійснено 31.05.2023 об 11:50, режим: динамічний, швидкість від 4,5 км/год до 4,6 км/год; вага (т): 1 вісь: 7 850 кг, 2 вісь: 9 700 кг, 3 вісь: 12 550 кг, 4 вісь: 11 300 кг, всього 41400 кг.

За наслідками перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №003627 від 31.05.2023, яким зафіксовано порушення, передбачене ст.34 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону, та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезень вантажів, а саме перевищення встановлених законодавством вагових норм на здвоєну вісь 25,52% перевищення склало 23850 кг, чим порушено вимоги п.22.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.16 ч.1 перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 20%, але не більше 30% при перевезенні подільного вантажу.

28.06.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 009585, за порушення вимог абз.16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30% (25,52%), постановлено стягнути з автомобільного перевізника ТОВ «СМАРТ ГРАНІТ» адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн.

Не погодившись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 009585 від 28.06.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон України "Про автомобільний транспорт") (ст. 3 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 за № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (надалі по тексту також Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Так, Укртрансбезпека відповідно до підпунктів 2, 19 пункту 5 Положення №103 відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Державній службі України з безпеки на транспорті в особі її відділів державного нагляду (контролю) в областях надано право здійснювати державний контроль за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до частини 11 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (стаття 1 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2 Порядку №1567).

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку №1567).

Приписами пункту 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, поряд з іншим: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Також пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

За змістом пункту 22 Порядку №1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 тонн, здвоєні осі - понад 16 тонн, строєні осі - понад 22 тонн або фактичною масою понад 40 тонн (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 тонн, здвоєні осі - понад 18 тонн, строєні осі - понад 24 тонн або фактичною масою понад 44 тонн, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 тонн) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тонн або фактичною масою понад 24 тонн автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджений постановою КМУ Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі за текстом - Порядок № 879).

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879, вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Відповідно до п.3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно п.12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до п.16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Згідно п.18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно з ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, контролюючим органом під час перевірки встановлено факт перевищення встановлених законодавствам вагових обмежень понад 20%, але не більше 30%, а саме - перевищення встановлених законодавством вагових норм на здвоєну вісь склало 25,52% (23850 кг). Згідно Акту № 0039633 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.05.2023 та довідки № 0073454 фактичне осьові навантаження 7850; 9700, 12550, 11300.

Позивачем зазначається про те, що зі змісту талона № 11630 від 31.05.2023 неможливо встановити характеристики зважувального обладнання, яке було використано відповідачем, зокрема якими саме вагами проводилося зважування, талон не містить підписів ні особи, яка проводила зважування, ні водія автомобіля, який було зважено, в талоні відсутня інша інформація (відбитки печаток чи штампів вагового комплексу, марки, моделі та реєстраційного номера вагового пристрою та іншої інформації), що свідчить про відсутність у такого талона юридичної сили документа.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства України не передбачено обов`язкового пред`явлення водію транспортного засобу при здійсненні габаритно-вагового контролю документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, а також протоколу, свідоцтва про метрологічну реєстрацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг тощо. Тобто, ненадання посадовими особами під час здійснення габаритно-вагового контролю вказаної документації, а також відображення цих даних в складених відповідачем документах законодавством не передбачено та не свідчить про протиправність дій останніх та відсутність права використовувати вказане вимірювальне і зважувальне обладнання.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що приписами пунктів 12-14 Порядку №879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Суд звертає увагу на те, що 03.07.2014 набрав чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», яким поняття «метрологічна атестація» не визначене.

Пунктом 9 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено Кабінету Міністрів України до набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття технічних регламентів, вимогам яких відповідно до цього Закону повинні відповідати засоби вимірювальної техніки; забезпечити призначення органів з оцінки відповідності для проведення оцінки відповідності засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів; подати до Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, передбачених цим Законом; забезпечити приведення своїх нормативно-правових актів, а також нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади у відповідність із цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13.01.2016 затверджено Технічний регламент законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - Технічний регламент).

Дія Технічного регламенту поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1. Так, зокрема позицією № 52 додатку 1 Технічного регламенту, визначено прилади автоматизовані для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь (процедури оцінки відповідності* B+D, або B+F, або G).

Пунктом 4 Технічного регламенту наведене визначення поняттю «оцінка відповідності» - процес доведення того, що суттєві вимоги цього Технічного регламенту, які стосуються засобів вимірювальної техніки, були виконані.

Як встановлено судом, зважування транспортного засобу позивача здійснювалося за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь 030Т-АS2-РWIA, номер приладу 444.

До матеріалів справи також долучено копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ПМ037104922 від 01.12.2022 (чинне до 30.11.2023).

Тому, суд зазначає, що станом на 31.05.2023 (дата проведення зважування транспортного засобу позивача) метрологічна характеристика вимірювальної техніки відповідала вимогам нормативно-технічної документації.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво про повірку, у зв`язку із чим є придатними до застосування, а тому твердження позивача про те, що зважування здійснювалося не у спосіб визначений законодавством не знайшло свого підтвердження.

У зв`язку з цим суд вважає, що зазначений засіб вимірювальної техніки забезпечив виконання покладених на Укртрансбезпеку завдань щодо перевірки дотримання перевізниками вимог законодавства, зокрема пункту 22.5 Правил дорожнього руху, в частині визначення осьових навантажень, шляхом проведення точного габаритно-вагового контролю, вказані обставини є належним обґрунтуванням достовірності результатів зважування транспортного засобу позивача та спростовують доводи позивача стосовно незаконності застосування засобу вимірювальної техніки та не об`єктивності результатів зважування.

Щодо відсутності у талоні підписів особи, яка проводила зважування і водія, а також інших реєстраційних даних суд зазначає, що марки та моделі транспортного засобу, відомостей ким складений із операторів вагового контролю та посадових осіб контролюючого органу не передбачено, натомість, форма талону дає можливість ідентифікувати усі належні дані щодо об`єкта зважування: дата та час зважування, номерний знак транспортного засобу, результати зважування по осях. Чек (талон) про зважування не є документом суворої звітності, а підтверджує лише факт перевищення вагових параметрів, формується та видається автоматично.

Факт перевищення транспортним засобом позивача вагових обмежень підтверджується талоном (роздруківкою) зважування № 11630 від 31.05.2023, який формується і видається технічними засобами габаритно-вагового контролю автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування.

Суд зазначає, що документи габаритно-вагового контролю (акт, довідка) складаються за затвердженою формою і не містять графи, яка б визначала марку, модель та заводський номер вимірювально-зважувального обладнання тощо.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом у постанові Верховного суду від 03.07.2019 адміністративне провадження №К/9901/24562/18 (справа №819/1381/16), а саме п.61 правової позиції).

Проте, незважаючи на відсутність вимог щодо зазначення в матеріалах габаритно-вагового контролю інформації про зважувальне обладнання, в Акті № 0039633 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.05.2023 та довідці № 0073454 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.05.2023, зазначено відомості про вагове обладнання, а саме: «ваги 030Т-АS2-PWIA 444», що в свою чергу ідентифікує зважувальне обладнання за допомогою якого проводилась перевірка і на яке надано відповідні документи.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на ТТН із зазначенням загальної маси транспортного засобу та маси вантажу, оскільки перевищення загальної маси не було підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Щодо посилання позивача, що Довідка № 0073454 про результати здійснення габаритно-вагового контролю не скріплена печаткою вагового комплексу, - суд зазначає таке, слід зазначити, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення.

В обставинах цієї справи за результатом здійснення габаритно-вагового контролю службовою особою відповідача складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0073454 від 31.05.2023.

Вказаний документ підписано посадовою особою Укртрансбезпеки, яка проводила габаритно-ваговий контроль та оператором вагового комплексу, проте довідка не скріплена печаткою вагового комплексу.

Суд зазначає, що оператор вагового комплексу, маючи відповідну кваліфікацію, є тією особою, яка безпосередньо здійснює зважування транспортного засобу і засвідчує результати зважування власним підписом.

Разом з тим, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 1640/3394/18.

Отже, суд приходить до висновку про те, що відсутність печатки на довідці не може вплинути на правильність оскаржуваної постанови, відповідно не повинно породжувати правових наслідків для її дійсності.

В контексті п.22.5 Правил дорожнього руху, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Також, врегульовано питання можливого переміщення вантажу під час руху (також і в разі гальмування) шляхом похибки у 2 %, оскільки пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019.

Перевищення, є значно більшим допустимого в 2 % перевищення навантаження при переміщення вантажу під час руху.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним тощо.

Посилання позивача на те, що пісок, який перевозився у супроводі видаткової накладної № 1807 від 31.05.2023 та товарно-транспортної накладної № ТМ-8133 від 31.05.2023, зважувався на власних повірених автомобільних вагах продавця ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БАЛІВСЬКІ ПІСКИ», суд відхиляє оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ваги на яких проведено зважування були справними, належним чином відкалібровані та повірені.

Окрім того, суд зауважує, що як встановлено з матеріалів справи водієм під час зважування автомобіля позивача в місці проведення габаритно-вагового контролю не заявлялося про необхідність повторного зважування.

Суд зазначає, що з огляду на матеріали справи позивачем не спростовується перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортних засобів на здвоєну вісь.

У контексті фактичних обставин цієї справи слід визнати, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без спеціального дозволу, а відтак що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, є обґрунтованою, а підстави для її скасування, відсутні.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ГРАНІТ» (69014, м.Запоріжжя, вул.Краснова Миколи, буд.12-А, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150. м.Київ, вул.Антоновича, 51, ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (69118, м.Запоріжжя, вул.Чубанова, 8) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова