Справа № 420/25124/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (; адреса: вул.Косовська, буд. 2Д, м. Одеса, 65022) в особі Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання рішень неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана службою кур`єрської доставки) до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якій представник позивачки просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 17.08.2023 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї;

зобов`язати Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про призначення соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї уповноваженого представника ОСОБА_1 на підставі заяви про призначення усіх видів допомоги та компенсацій від 03.08.2023;

визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 17.08.2023 про призначення допомоги сім`ям з дітьми;

зобов`язати Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про призначення допомоги на дітей як одинокій матері ОСОБА_1 на підставі заяви про призначення усіх видів допомоги та компенсацій від 03.08.2023;

Разом з позовною заявою подане клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 25.09.2023 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримувала 2 види допомоги як одинока матір та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані соціальні допомоги були востаннє призначені за заявою позивача на період з 01.02.2023 по 31.07.2023.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачки народився син - ОСОБА_3 та 03 серпня 2023 року вона звернулась до Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про призначення усіх видів допомоги та компенсації, зокрема, допомоги на дітей одиноким матерям, державної соціальної допомоги малозабезпеченої сім`ї на новий період. Однак, в серпні 2023 року виплати, незважаючи на подану заяву безпідставно зупинились і як стало відомо пізніше невиплата зумовлена прийняттям управлінням соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради оскаржуваних рішень.

Представник позивача стверджує, що позивач набула законне право на отримання соціальних виплат, а відповідачем допущено порушення її соціальних прав, вказані обставини змусили ОСОБА_1 звернутися до суду із даним позовом.

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради із позовними вимогами не погодився та у відзиві на позовну заяву зазначив, що управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради є територіальним структурним підрозділом Департаменту без права юридичної особи, тому належним відповідачем у даному випадку є саме Департамент, а не управління.

Представник відповідача стверджує, що позивач не набула законного права на отримання соціальних виплат, оскільки у складі її сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Також представник відповідача наголошує, що перед прийняттям спірних рішень відносно позивача було зроблено запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, за інформацією від яких встановлено, що у зазначений період заявниця не працювала, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було сплачено лише за січень та червень 2023 року.

За викладених аргументів та фактичних обставин, сторона відповідача вважає, що жодним чином права позивача не порушені, а відтак у задоволені позовних вимог слід відмовити повністю.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

Суд не убачає підстав для задоволення клопотання представника позивачки від 28.11.2023 року про залучення співвідповідача Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, оскільки це не відповідає принципу процесуальної економії та не враховує, що Департамент в будь-якому випадку є належним відповідачем у цій справі в особі його Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі м. Одеси.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народилася донька - ОСОБА_2 , про що 03 грудня 2016 року складено відповідний актовий запис № 11201.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_3 , про що 19 травня 2023 року складено відповідний актовий запис № 1006.

ОСОБА_1 звернулася до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою №1873 про призначення їй допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. У поданій заяві зокрема зазначалося, що ОСОБА_1 не працює, здійснює догляд за дитиною.

Згідно декларації про доходи та майновий стан позивача від 03.08.2023 року ОСОБА_1 транспортного засобу не має, будь-яких значних правочинів протягом декларованого періоду не вчиняла, має у власності квартиру загальною площею 31 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та за період з 01.01.2023 року по 30.06.2023 року отримувала дохід у вигляді допомоги від УСЗН у розмірах 3071 грн., 860грн., 3816 грн., 1555 грн.

Рішенням УСЗН в Хаджибейському районі ДП та СП ОМР від 17 серпня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій родині з підстави наявності у складі сім`ї працездатної особи, що не здійснює догляду за дитиною, не працювала 3 місяці в періоді за який враховується дохід.

Також 17 серпня 2023 року УСЗН в Хаджибейському районі ДП та СП ОМР прийнято рішення про відмову у призначені допомоги одиноким матерям у зв`язку із тим, що у складі сім`ї наявна працездатна особа, що не здійснює догляду за дитиною, не працювала 3 місяці в періоді за який враховується дохід.

Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради 22 серпня 2023 року було надано відповідь на адвокатський запит Блащук Ольги Євгенівни від 16.08.2023 року (вх. № 02-25/600) у якому зазначено, що ОСОБА_1 , 1984 року народження, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, отримувала на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 допомогу на дитину одинокій матері, останній раз призначену за заявою від 07.02.2023 року, на період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.

Також, ОСОБА_1 , за заявою від 07.02.2023 року отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, призначену на період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.

Зазначені види допомог були призначені, оскільки в період, за який враховувались доходи з 01.07.2022 по 31.12.2022, заявниця здійснювала догляд за дитиною за висновком ЛКК від 09.12.2021 № 705/02 (з 09.12.2021 по 17.11.2022).

22.05.2023 року до управління надійшла заява з використанням комплексної послуги «єМалятко» від ОСОБА_1 щодо призначення на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , допомоги при народженні дитини.

На підставі заяви допомогу при народженні дитини призначено на період з 01.05.2023 по 31.05.2026.

03.08.2023 ОСОБА_1 надала до управління заяву про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одинокій матері на новий період, декларацію про доходи та майновий стан. До заяви додано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України та копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 .

Для розгляду заяви, управлінням було зроблено запити до вищевказаних організацій стосовно отримання інформації про доходи родини, отримані в період з 01.01.2023 по 30.06.2023. Після отримання відповідей від Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби, заяву було розглянуто.

За інформацією від організацій у зазначений період заявниця не працювала, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було сплачено лише за січень 2023 року та червень 2023 року. У зв`язку із зазначеним та відповідно до вимог діючого законодавства, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одинокої матері не призначені.

Додатково Департаментом повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 отримує допомогу при народженні дитини та управлінням до Пенсійного Фонду України сплачується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, заявниця може перевірити право на призначення державних допомог не раніше листопада 2023, коли при розрахунку допомог будуть враховуватися доходи з квітня 2023 по вересень 2023.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон України № 1768-III), спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям і сприяння їх економічній самостійності.

Статтею 1 Закону України № 1768-III визначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям як щомісячну допомогу, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

При цьому, під малозабезпеченою сім`єю Закон розуміє сім`ю, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї.

Згідно статті 3 Закону України № 1768-III, право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України, а також інші малозабезпечені сім`ї у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 6 Закону України № 1768-III, державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Так, порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до норм пункту 2 вказаного Порядку, державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, а також іншим малозабезпеченим сім`ям у випадках, установлених законом, які з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Згідно з п. 5 Порядку № 250, для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).

Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

До складу малозабезпеченої сім`ї заявника включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування). Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Права члена сім`ї має одинока особа. Склад малозабезпеченої сім`ї заявника визначається на дату звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Для призначення державної соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї подає нові заяву та декларацію.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 250, середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Пунктом 10 Порядку № 250, передбачені випадки, коли державна соціальна допомога не призначається, зокрема, у підпункті 1 визначено, що вона не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані у філії регіонального/міжрегіонального центру зайнятості (або міському, районному, міськрайонному центрі зайнятості - до дати припинення їх діяльності) (далі - центр зайнятості) як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців;

доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю І групи, за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства;

Системний аналіз вищенаведених нормативних положень дозволяє суду зробити висновок, що можливість призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям як щомісячна допомога залежить зокрема від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї, який обчислюється у середньому за місяць від доходу усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців. Поряд з цим, однією із підстави для відмови у призначені вказаної державної соціальної допомоги є зокрема наявність працездатної особи, яка не здійснювала жодної корисної дії за період, за який беруться до уваги рівень доходів сім`ї (як-то: не працювала, не навчалася, не проходила військову службу, тощо). Втім, як виключення із цього загального правила, особі може бути призначена державна соціальна допомога у випадку сплати нею або за неї єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців, або у разі здійснення заявником догляду за певними категоріями осіб.

За обставинами даної справи ОСОБА_1 було відмовлено в наданні державної соціальної допомоги як малозабезпеченій родині з підстави наявності у складі сім`ї працездатної особи, що не здійснює догляду за дитиною, заявниця не працювала 3 місяці в періоді за який враховується дохід.

Крім того, як встановлено судом, у відповідь на адвокатський запит Блащук Ольги Євгенівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради зокрема повідомлено, що для розгляду заяви, управлінням було зроблено запити стосовно отримання інформації про доходи родини, отримані в період з 01.01.2023 по 30.06.2023. За інформацією від організацій у зазначений період заявниця не працювала, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було сплачено лише за січень 2023 року та червень 2023 року. У зв`язку із зазначеним та відповідно до вимог діючого законодавства, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей одинокої матері не призначені.

Додатково із відповіді ГУ ПФ України в Одеській області від 07.09.2023 року № 1500-0703-8/125041 на адвокатський запит Блащук Ольги Євгенівни судом встановлено, що страхувальники, які сплачували єдиний соціальний внесок за особу ОСОБА_1 , відображені у наданих довідках.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) слідує, що у 2023 році (з січня по червень 2023 року) за ОСОБА_1 страхувальником ( «Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради) у червні 2023 року було сплачено єдиний страховий внесок у розмірі 6700грн.

У позовній заяві (аркуш 3) сторона позивача стверджує, що вказана сума єдиного соціального внеску сплачена Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради за квартал із відображенням суми лише за червень 2023 року без розбивки суми на кожен місяць окремо.

У той же час, відповідач вказує, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_1 було сплачено лише за січень 2023 року та червень 2023 року. Втім до таких тверджень сторони відповідача суд відноситься критично, оскільки такі доводи не підтверджені доказами та відповідачем до суду не надано зокрема отриманих відповідей, які були надані суб`єкту владних повноважень від Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, однак із наданих стороною позивача доказів про суми сплати ЄСВ судом достовірно встановлено, що це мало місце у червні 2023 року в розмірі 6700 грн.

Поряд з цим, перевіряючи доводи сторони позивача в частині того, що сплата соціальним органом ЄСВ за позивача у розмірі 6700 грн. відбулася за квартал (тобто, за три місяці), суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку унормовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон України 2464-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України № 2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України 2464-VI).

Статтею 4 Закону України 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб, а саме осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини.

У статті 7 Закону України 2464-VI визначено, що для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону єдиний соціальний внесок нараховується на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

Частиною 5 статті 8 Закону України № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що управління соціального захисту населення також є платником єдиного соціального внеску зокрема за умови коли особа, яка перебуває на їх обліку отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини.

З матеріалів справи встановлено та визнається сторонами, що позивач у 2023 році перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримувала на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 допомогу на дитину одинокій матері, останній раз призначену за заявою від 07.02.2023 року, на період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.

Також, ОСОБА_1 , за заявою від 07.02.2023 року отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, призначену на період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.

Зазначені види допомог були призначені, оскільки в період, за який враховувались доходи з 01.07.2022 по 31.12.2022, заявниця здійснювала догляд за дитиною за висновком ЛКК від 09.12.2021 № 705/02 (з 09.12.2021 по 17.11.2022).

Крім того, при поданні декларації позивач зазначила, що за період з 01.01.2023 року по 30.06.2023 року отримувала дохід у вигляді допомоги від УСЗН у розмірах 3071 грн., 860 грн., 3816 грн., 1555 грн. При цьому, жодних заперечень щодо достовірності інформації поданої в декларації, відповідач не заявив та не спростував зазначені у ній відомості.

З урахуванням вищенаведеного та враховуючи наявне правове регулювання щодо сплати ЄСВ, суд вважає, що доводи позивача про здійснення сплати за неї вказаного внеску у період, за який враховується дохід щонайменше за 3 місяці є необґрунтованими, оскільки законодавством чітко визначено перелік випадків, за яких орган соціального забезпечення здійснює сплату ЄСВ за особу, яка перебуває на відповідному обліку. В контексті спірних правовідносин суд наголошує, що позивач не довела суду обставин, що у даному випадку вона отримувала соціальні виплати, за які відповідач повинен був сплачувати ЄСВ. При цьому, суд враховує, що саме у зв`язку із призначенням позивачу допомоги при народженні у травні 2023 року другої дитини, відповідач розпочав сплату ЄСВ за ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України.

Отже, з вищевикладених мотивів суд приходить висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 17.08.2023 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

За таких обставин похідні позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання призначити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї також задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог щодо відмови в призначенні позивачу допомоги як одинокій матері, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога на дітей одиноким матерям.

Статтею 6 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу. Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення. Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Умови призначення і виплати видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

За приписами пункту 34 Порядку № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід).

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Відповідно до пункту 35 Порядку № 1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі - декларація);

3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку;

5) копія свідоцтва про народження дитини.

Усиновлювачі подають також копію рішення про усиновлення.

Згідно з абз. 2 підпункту 1 пункту 35-2 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи.

Відповідно до абз.4 підпункту 1 пункту 35-2 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців; доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю I групи, за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства.

Аналіз норм Закону № 2811 та положень Порядку № 1751, яким визначено умови призначення і виплати вказаних видів соціальної державної допомоги: державної допомоги на дітей одиноким матерям (пункти 33-38 цього Порядку), допомога виплачується протягом шести календарних місяців та за приписами вказаних Порядків допомога виплачується за умов подання заяви з усіма необхідними документами. Така заява подається кожні шість місяців.

При цьому соціальним органом перевіряється факт сплати (не сплати) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи.

Отже, враховуючи ту обставину, що відомостей про сплату ЄСВ відносно позивача щонайменше протягом трьох місяців матеріали справи не містять, то рішення про відмову в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям у даному випадку є законним. При цьому, суд враховує, що доказів здійснення позивачкою догляду за дитиною до трьох років у період, за який беруться доходи заявника, не надано. З огляду на це, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині також.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування обставин, на які він посилається.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторони доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позовної заяви є необґрунтованими, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, а також те, що позивач не понесла судових витрат у цій справі, суд розподіл судових витрат не здійснює.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (; адреса: вул.Косовська, буд. 2Д, м. Одеса, 65022) в особі Управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання рішень неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.