Справа № 160/15255/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/15255/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року (суддя Калугіна Н.Є.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТІМ-ВЕД СЕРВІС» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ДРІМ ТІМ-ВЕД СЕРВІС» звернулось з позовом до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110130/2023/000118/1 від 19.06.2023 року.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом не було враховано, що за результатами перевірки документів та відомостей, наданих до митної декларації, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять усіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ДРІМ ТІМ-ВЕД СЕРВІС» зареєстроване 16.02.2023, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчинено запис №000101978 про державну реєстрацію юридичної особи за ідентифікаційним кодом 45119521; основний вид діяльності за КВЕД: 49.16 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

01.03.2023 між ТОВ «ДРІМ ТІМ-ВЕД СЕРВІС» (покупець) та NINGBO WHICEPART ELECTRIC CO.LTD, Китай (продавець) укладено контракт №DTVS-NWE01032023, згідно з умовами якого продавець продає, а покупець купляє запчастини до побутової техніки, за кількістю, асортиментом, за цінами, визначеними в додатках (Специфікаціях) до цього контракту, які пронумеровані від 1 до і далі, є невід`ємною частиною цього контракту.

Пунктом 1.2 визначено, що договір передбачає поставку товару партіями протягом усього терміну дії контракту.

Відповідно до п. 2.1 договору ціни на товар встановлюються в доларах США. Загальна сума цього контракту складається з сум, зазначених у додатках до цього контракту.

Згідно з п.3.1 договору, якщо інше не погоджено сторонами в письмовій формі, умовами поставки за цим Контрактом буде СРТ Dnipro (Інкотермс 2010), включаючи вартість упаковки, маркування, завантаження та кріплення товару на транспортному засобі покупця.

На підставі п. 4.1 договору товар підлягає оплаті згідно з додатками до контракту за кожну поставку.

Пунктом 4.3 договору визначено, що датою оплати товару є дата зарахування коштів на рахунок в банку продавця.

До вказаного договору сторонами погоджено Специфікацію №4 від 21.04.2023 р, згідно з якою було узгоджено найменування товару, його загальну кількість та вартість.

Згідно із Специфікацією №4 від 21.04.2023 сторонами Контракту погоджено умови оплати, а саме оплата протягом 180 днів з дня отримання вантажу Покупцем та умови поставки СFR NINGBO (Китай).

19.06.2023 для митного оформлення в режимі імпорту запчастин до побутової техніки в асортименті (18 товарів), що надійшли з Китайської Народної Республіки за контрактом із компанією-виробником «NINGBO JIN MAO IMPORT AND EXPORT CO., LTD», відповідачу подана митна декларація № 23UA76U7 із заявленням митної вартості товарів 22261,50 долари США із зазначенням основного методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем надано: сертифікат якості від 21.04.2023 № JM230556, пакувальний лист від 21.04.2023 № JM230556, рахунок (інвойс) від 21.04.2023 № JM230556, коносамент від 29.04.2023 № НS123040318, автотранспортна накладна б/н від 13.06.2023, супровідний документ Т1 №23РL322010NS5YCE98 від 12.06.2023, декларація про походження товару від 21.04.2023 № JM230556, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиторських послуг від виконавця договору (контракту)про транспортно-експедиційні послуги №263 від 13.06.2023, калькуляція транспортних витрат №А0000353 від 13.06.2023, заявка №1 від 20.04.2023, зовнішньоекономічний контракт від 01.03.2023 № DTVS-NWE01032023, специфікація №4 від 21.04.2023, внутрішній договір (контракт) комісії №ДТВС-УТК060323 від 06.03.2023, договір (контракт) про перевезення №01-03/23 від 01.03.2023, договір (контракт) про перевезення №010623-4 від 01.06.2023, договір (контракт) про перевезення №0708-2022 від 07.12.2022

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, (повідомлення №1):

1) Відповідно до інформації специфікації №4 від 21.04.2023, комерційного інвойсу від 21.04.2023 №JM230556 оцінювана партія товару постачається на комерційних умовах CFR Gdansk (Польща). П.5.1 контракту від 01.03.2023 №DTVS-NWE01032023 час доставки визначається для кожної партії, але не більше 90 днів з дати підписання заявок. Заявки від імпортера і продавця декларантом не надано.

2) Заявка від 20.04.2023 №1 на надання послуг містить ставку витрат на доставку товару від Гданськ (Польща)-Дніпро (Україна) -1214,85 дол США +51900 грн (авто). До даної суми експедитором включено ТЕО за межами державного кордону України, ТЕО по території України, автоперевезення. Розраховано розмір витрат на автоперевезення із рахунку від 13.06.2023 №263 (міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України за маршрутом Гданськ (Польща)-п/п Ягодин (Україна) на а/м НОМЕР_1 /BK4524XF - 21400,00 грн + міжнародне автоперевезення по території України за маршрутом п/п Ягодин -Дніпро (Україна) на а/м НОМЕР_1 / BK4524XF -29200,00 грн.)= 50600,00 грн, що не відповідає ставці, яка зазначена у заявці від 20.04.2023 №1. Окрім того, ставка за комплекс послуг експедитора виставлено раніше, ніж іншим експедитором ТОВ «Трансгалекс» укладено договір з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні від 01.06.2023 № 010623-4 з перевізником ФОП ОСОБА_1 . Ставка у розмірі 1214,85 дол США перерахована у рахунку №263 переведена за курсом, який не відповідав курсу НБУ на день виставлення рахунку. П. 4.6 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.03.2023 №01-03/23 зазначено, що розрахунки за цим договором, вартість яких погоджена сторонами в еквіваленті дол США, здійснюються в гривнях за курсом, погодженим сторонами в заявці, або, якщо у заявці відсутнє узгодження курсу, за курсом продажу долару США, який діє на міжбанку, на дату здійснення оплати. Відомості курсу міжбанку відсутні у наданих документах, що унеможливлює здійснення перевірки числового значення витрат на доставку товару.

Відповідач зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документа, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом від 19.06.2023 позивачем надано пояснення щодо неможливості надання інших додаткових документів, з огляду на те, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, надані митниці разом з митною декларацією, вони повною мірою підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом, Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110130/2023/000118/1 від 19.06.2023 року, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів №№1-8, 10-19, 21-23 була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України, та ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товарів, що має схоже призначення імпортованого за тих же умовах поставки, у максимально наближений час з оцінюваним товаром, оформленого за основним методом визначення митної вартості: товар №1 - 2,4591 дол США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №2 - 3,95 дол США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №3 - 2,51 дол США за кг МД№UА209230/2023/036633 від 07.04.2023, товар №4 - 1,0908 дол США за кг МД№U110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №5 - 3,5796 дол США за шт. МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №6 - 3,6491 (7,00 дол США за шт) дол США за кг МД№ UА204060/2023/003457 від 28.04.2023, товар №7 -1,62 дол США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №10 - 2,1376 дол США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №11 -8,01 дол США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №12 - 0,0562 дол США за шт МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №13 - 5,23 дол.США за кг МД№U110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №14 - 3,0066 дол США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №15 - 1,766201 дол США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №16 - 2,2111 дол.США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №17 - 4,0099 дол.США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023, товар №18 - 1,5263 дол.США за кг МД№UА110130/2023/008040 від 25.04.2023.

Підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила їх у вільний обіг за ЕМД №23UA48U6 від 20.06.2023р.

Водночас, не погодившись з вищевказаним рішенням відповідача про коригування митної вартості товару, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.

За висновками суду першої інстанції, надані декларантом документи містили відомості щодо ціни товару, а розбіжності щодо умов оплати товару, на які вказувала митниця, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що частина 2 ст. 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, у частині третій якої встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд першої інстанції вірно також зазначив, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За приписами ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з частиною 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Судом першої інстанції вірно було враховано, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Щодо відсутності документів, передбачених зовнішньоекономічним контрактом від 01.03.2023 №DTVS-NWE01032023, а саме заявок від імпортера і продавця, що передбачено п. 5.1 контракту.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ці документи у розумінні частини другої статті 53 МК України не є документами, що підтверджують митну вартість, тому не надання цих документів до митного оформлення не є підставою для висновку про не підтвердження числових значень митної вартості або для сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом.

Щодо сумнівів відповідача щодо повноти включення транспортної складової до митної вартості товару.

Як встановив суд першої інстанції, з метою підтвердження заявленого рівня вартості транспортування декларантом до митного контролю надано; рахунок на оплату від 13.06.2023 №263 від експедитора ТОВ «Старлоджик»; заявка від 20.04.2023 №1 на надання послуг, видана експедитором ТОВ «Старлоджик»; довідка про транспортні витрати від 13.06.2023 №А0000353 від експедитора TOB «Старлоджик»; договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.03.2023 №01-03/23 укладеного імпортером ТОВ «Дрім Тім-Вед Сервіс» з експедитором ТОВ «Старлоджик»; договір перевезення вантажів автотранспортом від 07.12.2022 №07082022, укладеного експедитором ТОВ «Старлоджик» з ТОВ «Трансгалекс»; договір з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні від 01.06.2023 № 010623-4, укладеного експедитором ТОВ «Трансгалекс» з перевізником ФОП ОСОБА_1 .

Товаротранспортна накладна від 13.06.2023 б/н містить інформації що виконавцем перевезення є ФОП ОСОБА_1 (Рівненська область,Україна).

Також суд першої інстанції встановив, що товар було поставлено на умовах CFR Gdansk (Польща).

Відповідно до міжнародних правил Інкотермс 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), CFR (англ.and Freight (… named port of destination), (Вартість і фрахт (… назва порту призначення)) - стандартизовані умови постачання за Інкотермс, за якими продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту.

Вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження.

Після завантаження товару на борт ризик втрати чи ушкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, що виникають (наприклад, розвантаження та митне оформлення в порту призначення), переходять від продавця до покупця.

Такі умови можуть застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що подані позивачем документи повною мірою підтверджують заявлені транспортні витрати, враховуючи, що вказаними умовами передбачено обов`язок продавця доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. Інших витрат позивач не міг понести, враховуючи умови поставки.

На умовах CFR (вартість і фрахт) відправник вантажу зобов`язується організувати й оплатити завантаження товару на складі, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно і перевезення до порту замовника.

Відповідно до інформації коносаменту від 29.04.2023 № №123040318 партія товару транспортована у 40-футовому контейнері №MRKU5376782 з порту Ningbo (Китай) до порту Gdansk (Польща).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані декларантом документи містили відомості щодо ціни товару, а розбіжності щодо умов оплати товару, на які вказувала митниця, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів.

Також суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що митна вартість товарів, відкоригована за резервним методом має ґрунтуватися на митній вартості, раніше визнаній (визначеній) митними органами, що міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній системі.

Митний орган повинен не просто зазначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних та подібних товарів (як на підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59,60 МК України, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості, чого в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, відповідач не зазначив.

Як було встановлено судом першої інстанції, відповідачем використані відомості про митну вартість з митних декларацій МД №UА110130/2023/008040 від 25.04.2023 та МД №UА209230/2023/036633 від 07.04.2023, проте в оскаржуваному рішенні не вказано, які характеристики мають оформлені за вказаними митними деклараціями товари (код УКТЗЕД, опис, призначення, аналогічність/ідентичність), які комерційні умови поставки (місце відправлення, вартість транспортування, фактурна вартість, вид транспорту) та види зовнішньоекономічних контрактів.

Суд першої інстанції вірно врахував, що за митною декларацією позивача від 19.06.2023 № 23UA76U7 поставка відбувалась на умовах CFR Gdansk (Польща).

Митні декларації №UА110130/2023/008040 та №UА209230/2023/036633 оформлені 25.04.2023 та 07.04.2023 відповідно, проте митна декларація позивача була подана 19.06.2023 року, відтак час експорту товарів за вказаною митною декларацією не збігається із часом експорту товару позивача та не є максимально наближеним до нього.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що взяті відповідачем за основу коригування рівня митної вартості поставлених товарів митні декларації не відповідають умовам поставки за декларацією позивача, містять різні складові перевезення товару, різні додаткові витрати та покладені зобов`язання на сторін.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМ ТІМ-ВЕД СЕРВІС» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 31 січня 2024 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш