Справа № 420/4345/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4345/23
30 січня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Стефанова С.О.,
за участю секретаря судового засідання Крилова Я.А.,
представника позивача Суліми Я.В. (за ордером),
представника відповідача Рубан В.О. (за довіреністю),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про відстрочення виконання судового рішення по справі №420/4345/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року, яке набрало законної сили 19.09.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» щодо не виплати ОСОБА_1 в день звільнення зі служби одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 14 (чотирнадцять) років 09 (дев`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів служби;

- зобов`язано Державну установу «Північна виправна колонія (№ 90)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 14 (чотирнадцять) років 09 (дев`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів служби;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2 147 грн. 20 коп. (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» на користь ОСОБА_1 суму судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6 250 грн. 00 коп. (шість тисяч двісті п`ятдесят гривень нуль копійок).

12 жовтня 2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано три виконавчих листа № 420/4345/23.

26 січня 2024 року від Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява (вхід. 2207/24) про відстрочення виконання судового рішення по справі № 420/4345/23.

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року прийнято заяву Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про відстрочення виконання судового рішення у справі № 420/4345/23 до розгляду.

Призначено розгляд заяви на 30 січня 2024 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: 65062, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №30 в порядку письмового провадження.

22 січня 2023 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на заяву Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про відстрочення виконання судового рішення по справі №420/4345/23 (вхід. № ЕС/3180/24).

23 січня 2023 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на заяву Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про відстрочення виконання судового рішення по справі №420/4345/23 (вхід. № 420/3195/24).

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заяву про відстрочення виконання судового рішення по справі №420/4345/23.

Представник позивача відносно задоволення заяви заперечував.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про відстрочення виконання судового рішення по справі №420/4345/23, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частинами 3-5 ст.378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для відстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 2.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі №1-13/2013 поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Згідно зі статтею 1 Конвенції "Про захист заробітної плати" №95, ухваленої генеральною конференцією Міжнародної організації праці та ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Верховний Суд від 07 лютого 2022 року у справі № 420/7697/21, надаючи оцінку поняттям "грошова винагорода", "одноразова грошова допомога при звільненні" та "оплата праці" і "заробітна плата", які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними.

Рівнозначність цих понять обумовлена наявністю у сторін прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків та врегульоване спеціальними законами: Законом України "Про оплату праці", Кодексом законів про працю України, а також іншими підзаконними нормативними актами.

Зокрема, такий підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 820/4748/17, від 12 вересня 2019 року у справі № 812/1255/17, від 02 липня 2020 року у справі № 812/792/17.

Частиною 2 ст. 55 Бюджетного кодексу України передбачено, що захищеними видатками бюджету визначаються видатки загального фонду у тому числі на:

- оплату праці працівників бюджетних установ;

- нарахування на заробітну плату.

Отже, одноразова грошова допомога, яка є рівнозначною поняттю «заробітна плата», належить до захищених видатків бюджету та відповідно до вимог ч. 4 ст. 51 Бюджетного кодексу України, має сплачуватися першочергово. Частиною 4 ст. 51 Бюджетного кодексу України прострочена Відповідачем кредиторська заборгованість із виплати одноразової грошової допомоги належить до захищених видатків загального фонду КЕКВ 2110 Оплата праці; КЕКВ 2111 Заробітна плата.

Відповідно до пп. 2.1.1. та пп. 2.1.1.1. п. 2.1. Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 року за № 333:

2.1. Код 2100 «Оплата праці і нарахування на заробітну плату».

2.1.1. Код 2110 «Оплата праці» - за цією категорією передбачаються видатки на оплату праці всіх працівників бюджетних установ (організацій), а також грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, осіб, які є гласними і негласними штатними працівниками, з числа осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, поліцейських, співробітників Служби судової охорони згідно з установленими посадовими окладами, ставками або розцінками, матеріальну допомогу, у тому числі видатки на премії та інші види заохочень чи винагород відповідно до законодавства.

2.1.1.1. Код 2111 «Заробітна плата» включає:

5) одноразову грошову допомогу у зв`язку з виходом на пенсію або, якщо це передбачено законодавством, у відставку.

Відповідач не виконує зобов`язання щодо сплати на користь позивача всіх сум, які належать позивачу при звільненні, а саме одноразової грошової допомоги, яка є рівнозначна поняттю «заробітна плата».

У заяві відповідач посилається на існування надзвичайних подій, як підставу невиконання рішення суду, а саме існування спору з товариством з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна ЕК» та тимчасову окупацію, яка тривала до 11.11.2022 року.

З урахуванням вище викладеного, відповідач заявляє заяву про відстрочення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року по справі № 420/4345/23 до розгляду по суті господарської справи №916/2080/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна ЕК» до державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» про стягнення 1 407 399,93 грн., що не відповідає ч. 5 ст. 378 КАС України щодо строків відстрочення виконання рішення суду.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду у даній справі винесено 22 травня 2023 року, тобто після звільнення м. Херсон, що виключає віднесення цієї обставини до надзвичайних подій, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вказане підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, у якій вказано, що тимчасова окупація м. Херсон завершена 11.11.2022 року. Крім цього, відповідач у відзиві вказував, що до 15.05.2022 року установа (відповідач) продовжувала здійснювати правозастосовні та правоохоронні функції на території м. Херсон, що вказує на можливість відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги на користь позивача.

Також, 28.06.2022 року проведено державну реєстрацію державної установи «Північна виправна колонія (№90) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підконтрольній Україні території та змінено керівника установи. Отже, посилання відповідача на неможливість виконання обов`язку щодо сплати на користь позивача одноразової грошової допомоги, не відповідає дійсності.

Відповідач вказує, що станом на дату подання заяви відкрито судове провадження №916/2080/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна ЕК» до державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» про стягнення 1 407 399,93 грн., яке розглядається в межах справи №916/3630/23 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія".

Суд звертає увагу, що судове рішення у справі №916/2080/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна ЕК» до державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» (відповідача) про стягнення 1 407 399,93 грн., станом на дату подання цієї заяви, відсутнє.

Як вказує Відповідач у заяві: «Відповідно листа державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» від 07.06.2023 року №2329 визначено, що виділення коштів на погашення простроченої кредиторської заборгованості установи можливе лише за наявності судових рішень.».

Вказані обставини не є обставинами, які впливають на виконання відповідачем обов`язку щодо сплати на користь Позивача всіх сум, які передбачені при звільненні, в день звільнення, оскільки відповідач не позбавлений можливості погасити борг за захищеними видатками загального фонду.

Крім того, згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 420/4345/23, відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за 14 (чотирнадцять) років 09 (дев`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів служби, що належать до захищених видатків бюджету та передбачає обов`язок відповідача першочергово погасити заборгованість перед позивачем.

В заяві відповідач вказує, що відповідно до реєстру змін від 17.11.2023 року № 157 Міністерством юстиції України внесено зміни до кошторису установи на 2023 рік, яким виділено додаткові асигнування на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 420/4345/23.

Також відповідач вказує, що станом на 19.12.2023 року кошти визначені зазначеним реєстром на розрахунковий рахунок установи відкритий у казначейській службі України не надходили, оскільки наразі в установі наявна прострочена кредиторська заборгованість за захищеними видатками загального фонду КЕКВ 2230 «Продукти харчування», КЕКВ 2272 «Оплата водопостачання та водовідведення», КЕКВ 2273 «Оплата електроенергії» та спеціального фонду КЕКВ 2275 «Оплата інших енергоносіїв та інших комунальних послуг», яка виникла у період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року.

Відповідач не додає до заяви копію виписки з розрахункового рахунку відповідача, яка могла б підтвердити відсутність грошових коштів на виконання рішення суду у даній справі.

Відтак, відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі № 420/4345/23 не виконано та не надано доказів, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання судового рішення у справі № № 420/4345/23, а тому заява Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про відстрочення виконання судового рішення є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про відстрочення виконання судового рішення у справі № 420/4345/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 31 січня 2024 року.

Суддя С.О. Стефанов