Справа № 560/15803/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Завод Темп" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Завод Темп" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 9452/2201-0701 від 07.08.2023.

Позивач зазначає, що вказаним рішенням було донараховане податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 488286,55 грн., у тому числі 401 819,00 грн. за податковим зобов`язанням та 86467,55 грн. штрафних санкцій. Позивач вважає, що відповідач безпідставно здійснив донарахування податку на прибуток підприємств в розмірі 401819,00 грн. Зазначає, що суть претензій податкового органу, викладених у акті перевірки, зводиться до того, що AT «Завод «ТЕМП» безоплатно отримало товар від ряду постачальників, які начебто не могли забезпечити вказані поставки, оскільки не володіли необхідними для цього ресурсами. Позивач з цим не погоджується, зазначаючи, що відповідачем не здобуто належних доказів фіктивності господарських операцій, що вказує на безпідставність висновків податкового органу. Стосовно встановленого відповідачем порушення в частині завищення інших операційних витрат в сумі 518043 грн. також не погоджується, посилаючись на правомірність власних дій. Крім цього вважає, що контролюючим органом було невірно визначено суму штрафних санкцій, відтак податкове рішення є неправомірним та підлягає скасуванню.

У відзиві Головне управління ДПС у Хмельницькій області просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що перевіркою встановлено неможливість самостійного постачання ТМЦ безпосередніми постачальниками позивача - фізичними особами -підприємцями, не підтверджені факти перевезення, відсутні документи щодо підтвердження якості реалізованих ТМЦ, що свідчить про неможливість реального здійснення господарських операцій між відповідними суб`єктами господарювання та AT «Завод «ТЕМП». Вважає, що укладені позивачем договори поставки не опосередковувались реальним виконанням господарських операцій, які становлять їх предмет. Стосовно іншого порушення покликається на обґрунтованість висновків контролюючого органу та неправильність відображення позивачем у бухгалтерському обліку відповідних показників витрат.

У відповіді на відзив та у запереченні на відповідь на відзив сторони не погодились з позицією протилежної сторони.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Головним управління ДПС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка АТ «Завод «ТЕМП» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, валютного законодавства за період з 01.10.2018 по 31.12.2020, з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 31.12.2020, дотримання іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2020.

За результатами перевірки складений акт від 28:01.2022 №506/22-01-07-01/1430994, яким встановлено:

1) заниження показників в рядку 2240 «Інші доходи» Звіту про фінансові результати

(форма №2) за 2019 всього в сумі 1 714 282 грн. за рахунок не відображення доходу від безоплатно одержаного оборотного активу на загальну суму 1 714 282 грн. від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 ; ФОП ОСОБА_3 ;

2) завищення інших операційних витрат за 2019 рік (у т.ч. 1 квартал 2019 року ) в сумі 518 043 грн. в результаті неправомірного віднесення до їх складу сплаченого позивачем основного платежу по податкових повідомленнях рішеннях, прийнятих за наслідками попередньої документальної планової перевірки, а саме: податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств в сумі 285019 грн., податку на додану вартість в сумі 225000 грн., ПДФО в сумі 7360 грн., військового збору в сумі 664 грн.

Зі змісту акту про результати перевірки вбачається, що у контролюючого органу виникли сумніви щодо реальності зазначених господарських операцій у зв`язку з припущеннями про відсутність у постачальників активів на момент постачання, джерела походження активів або фактичного їх виробництва, не підтвердження фактів перевезення товарів, відсутність документів щодо якості реалізованих ТМЦ, що свідчить про неможливість реального здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання та AT «Завод «ТЕМП». На думку податкового органу, надані до перевірки товарно-транспортні накладні містять недостовірні відомості, що не дають можливості ідентифікувати пункти навантаження ТМЦ та осіб, які могли здійснювати перевезення. Таким чином, перевіркою встановлено документальне оформлення "нереальних" господарських операцій з постачання товарно-матеріальних цінностей (комплектуючих) первинними документами, їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності AT «Завод «ТЕМП».

З огляду на це контролюючий орган прийшов до висновку, що ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 фактично не поставляли товари АТ «Завод «ТЕМП» у зв`язку із відсутністю у них активів на дату їх постачання, а тому придбані ТМЦ на суму 1 714 282 грн. були отримані AT «Завод «ТЕМП» у невизначений спосіб і для цілей бухгалтерського обліку вважаються такими, що отримані безоплатно. Внаслідок вказаного позивачем допущено заниження показників в рядку 2240 «Інші доходи» Звіту про фінансові результати (форма №2) за 2019 рік всього в сумі 1 714 282 грн. за рахунок невідображення доходу від безоплатно одержаного оборотного активу на загальну суму 1714282 грн. від ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_3 .

Також контролюючим органом встановлено завищення платником інших операційних витрат за 2019 рік (у т.ч. 1 квартал 2019 року ) в сумі 518 043 грн. в результаті неправомірного віднесення до їх складу сплаченого основного платежу по податкових повідомленнях рішеннях, прийнятих за наслідками попередньої документальної планової перевірки, а саме: податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств в сумі 285019 грн., податку на додану вартість в сумі 225000 грн., ПДФО в сумі 7360 грн., військового збору в сумі 664 грн.

На підставі висновків перевірки відповідачем прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 9452/2201-0701 від 07.08.2023, яким збільшене грошове зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем в сумі 401 819 грн. та штрафними санкціями в сумі 86 467,55 грн.

Як вбачається зі змісту розрахунку до повідомлення -рішення, грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 401819,00 грн. нараховане за 2019 рік, а штрафні (фінансові) санкції нараховані за комбінованим методом: за ставкою 10% нараховано 9 324,80 грн. в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 93 248 грн., за ставкою 25% нараховано 77 142,75 грн. в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 308 571,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено1 законодавством. Відповідно до п.44.2 ст.44 ПКУ для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПКУ об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 (далі-Закон №996) відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку. В ст.2 Закону №996 визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством: Відповідно до вимог п.3.2 ст. 3 цього Закону №996, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону №996 встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для формування показників бухгалтерського обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу, ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Згідно з п.2.2 Положення №88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Пунктом 2.4. Положення №88 визначено обов`язкові реквізити первинних документів, а саме: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства на фактично здійсненні господарські операції. Будь-які документи, в тому числі накладні мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання» зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду. Згідно з п.5 П(С)БО 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Відповідно п. 6 П(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Згідно з п.20 П(С)БО 16 «Витрати» до інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи"; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально - культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

07.06.2019 між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та Акціонерним товариством "Завод Темп" ( далі також AT «Завод «ТЕМП», покупець) було укладено договір поставки товарів №07/07/2019. Також 07.06.2019 між ФОП ОСОБА_4 (постачальник) та AT «Завод «ТЕМП» (покупець) було укладено аналогічний договір поставки товарів №09/07/2019. 02.08.2019 між ФОП ОСОБА_3 (постачальник) та AT «Завод «ТЕМП» (покупець) було укладено договір поставки товарів №11/2019. Як вбачається зі змісту вказаних договорів, постачальники зобов`язуються здійснити поставку товарів (металеві вироби та інше устаткування) та передати їх у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити вартість товарів в порядку і на умовах, визначених цими Договорами.

Встановлено, що на виконання вказаних договорів AT «Завод «ТЕМП» отримало від названих постачальників продукцію за такими видатковими накладними:

1) від ФОП ОСОБА_1 : видаткова накладна №ТВА-001 від18.06.2019 на суму 186 198,00 грн., видаткова накладна ЖГВА-002 від 08,07.2019 на суму 238 595,00 грн., видаткова накладна №ТВ А-003 від 12,07.2019 р. на суму152 471 грн., видаткова накладна ЖГВ-024 від 03.10,2019 на суму 146 220,00 грн., видаткова накладна ЖРВ-014 від 03,10.2019 на суму 132 936,00 грн., видаткова накладна №ТВ-015 від 01.10.2019 на суму 146 470,00 грн., видаткова накладна ЖГВ -005 від 28.11.2019 на суму 50 480,00 грн., видаткова накладна №ТВ-011 від 12.12.2019 р. на суму 81 550,00 грн.

2) від ФОП ОСОБА_4 : видаткова накладна №ЖО-002 від 20.06.2023 на суму 152 481,60 грн., видаткова накладна №ЖОООЗ від 12.07.2019 на суму 49 158,00 грн.

3) від ФОП ОСОБА_3 : видаткова накладна №9 від 12.11.2019 па суму 90 650,00 грн., видаткова накладна №4 від 04.10,2019 на суму 186 960,00 грн.

Продукція від вказаних постачальників була відвантажена позивачу на умовах доставки її на склад покупця. Щодо вказаних перевезень були складені товарно-транспортні накладні, перелік яких відображено у акті. На підтвердження господарських операцій з вищезгаданими контрагентами Акціонерним товариством "Завод "Темп" надані видаткові накладні, накладні на відпуск (внутрішнє переміщення), товарно-транспортні накладні, специфікації, прибуткові накладні, документи про оприбуткування отриманого товару, відомості обліку по партіях товарів на складах, накладні на переміщення, документи про продаж виготовленої продукції з отриманих компонентів, банківські виписки про оплату реалізованої продукції тощо.

Як вбачається зі змісту акту, податковим органом не спростовується та обставина, що вищезазначені фізичні особи - підприємці як постачальники відобразили у своїх податкових деклараціях відомості щодо надходження оплати від AT «Завод «ТЕМП» за поставлену продукцію. Отримання товарів як таких, а також оплата позивачем їх вартості відповідачем належними доказами не спростовується, як і те, що отримані товари у подальшому були використані AT «Завод «ТЕМП» у господарській діяльності.

У матеріалах справи також відсутні акти зустрічних перевірок/звірок контрагентів AT «Завод «ТЕМП», інші обґрунтовані докази, якими б спростовувались обставини, пов`язані з виконанням умов договорів поставки, згаданих вище.

Доводи контролюючого органу щодо невизнання товаросупровідних документів через те, що в графі «Місце навантаження» та «Місце розвантаження» вказані податкові адреси AT «Завод «ТЕМП» та його контрагентів, а не адреси конкретних складів чи інших приміщень для зберігання, суд вважає необґрунтованими. Зі змісту наданих до перевірки документів вбачається відповідний рух активів, що опосередковує вчинені сторонами господарські операції.

Водночас, як зазначає Велика палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, навіть порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання певних вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення добросовісним покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

З огляду на це суд вважає, що висновок податкового органу щодо заниження позивачем "інших доходів" на суму 1714282 грн. є помилковим, відтак податкове повідомлення-рішення в цій частині є протиправним.

Що стосується висновків податкового органу щодо завищення позивачем інших операційних витрат за 2019 рік (у т.ч. 1 квартал 2019) в сумі 518 043 грн. в результаті неправомірного віднесення до їх складу сплаченого основного платежу по податкових повідомленнях - рішеннях, прийнятих за наслідками попередньої документальної планової перевірки, суд виходить з такого.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, AT «Завод «ТЕМП» завищено інші операційні витрати за 2019 в сумі 518043 грн. в результаті віднесення до їх складу основного платежу по податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств в сумі 285 019 грн., податку, на додану вартість в сумі 225 000 грн., ПДФО в сумі 7360 грн., військового збору в сумі 664 грн., донарахованих за результатами попередньої документальної планової перевірки (акт від 05.03.2019 №0131/22-01-14-01/14309942 за період з 01.01.2015 по 30.09.2018), що відображені в бухгалтерському обліку кореспонденцією рахунків: Д-т 94.8 «Визнані штрафи, пені, неустойки» - К-т 31.1 «Поточні рахунки в національній валюті», та включено до показників рядка 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати (форми №2) за І квартал 2019 року, півріччя 2019 року, три квартали 2019 року та 2019 рік.

Відповідно до п.6 П(С)БО 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Згідно з п. 20 П(С)БО 16 «Витрати» до інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи"; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально- культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.

Згідно з вимогами Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 за №291 (зі змінами та доповненнями), на субрахунку 94.8 «Визнані штрафи, пені, неустойки» ведеться облік визнаних економічних санкцій за невиконання підприємством законодавства та умов договорів.

Таким чином, згідно з вимогами бухгалтерського обліку до складу інших операційних витрат позивач мав право віднести лише визнані штрафи, пені, неустойки, а не суми сплаченого податкового зобов`язання, заниження якого було виявлено під час попередньої перевірки. Зважаючи на це, висновок відповідача в цій частині не спростовується належними доказами і є правомірним.

Що стосується нарахування платнику штрафних санкцій в розмірі 86 467,55 грн., 9324,80 грн. з яких нараховані за ставкою 10%, а решта 77 142,75 грн. - за ставкою 25%, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 ПКУ за вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - передбачено накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеною податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування. Пункт 123.2 ст.123 ПКУ встановлює, що діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншою зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 109.3 ст.109 ПКУ визначено, що у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи. Відповідно до п. 112,1- 112.2 ст. 112 ПКУ особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що вина платника податків полягає у тому, що АТ«Завод «Темп» не вжило достатніх заходів щодо дотримання податкових норм та не виконало своє податкове зобов`язання.

Водночас, такий висновок не є обґрунтованим належними доказами, оскільки наявність прямого умислу на порушення податкового законодавства підлягає доведенню відповідачем згідно з приписами п.109.1 ст.109 ПКУ ( тобто якщо позивач цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи) Крім того, оскільки платник не погоджується загалом з донарахуванням податкового зобов`язання, тобто свою вину заперечує, припущення відповідача про доведеність такої вини є передчасним і необґрунтованим.

Зважаючи на вказане, суд вважає неправомірним нарахування платнику штрафної санкції виходячи з 25% суми відповідного донарахування, відображеного у розрахунку до податкового повідомлення - рішення. Відтак, оскільки висновки податкового органу є частково неправомірними, спірне податкове рішення слід визнати протиправним та скасувати в частині висновку про заниження Акціонерним товариством "Завод Темп" показників в рядку 2240 "Інші доходи" Звіту про фінансові результати (форма № 2) за 2019 рік в сумі 1714282 грн. за рахунок не відображення доходу від безоплатно одержаного оборотного активу на загальну суму 1714282 грн., відповідного збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток підприємств на суму 308571 грн., а також в частині донарахування штрафної санкції за ставкою 25% в сумі 77142,75 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 07.08.2023 №9452/2201-0701 в частині висновку про заниження Акціонерним товариством "Завод Темп" показників в рядку 2240 "Інші доходи" Звіту про фінансові результати (форма № 2) за 2019 рік в сумі 1714282 грн. за рахунок не відображення доходу від безоплатно одержаного оборотного активу на загальну суму 1714282 грн., відповідного збільшення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток підприємств на суму 308571 грн., а також в частині донарахування штрафної санкції за ставкою 25% в сумі 77142,75 грн.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Завод Темп" судові витрати на сплату судового збору в сумі 7897 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 лютого 2024 року

Позивач:Акціонерне товариство "Завод Темп" (просп. Миру, 99/101,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29015 , код ЄДРПОУ - 14309942)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя І.С. Козачок