Справа № 360/2624/21
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 лютого 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/2624/21
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України, у справі № 360/2624/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1 ) про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України, у справі № 360/2624/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заяви вказано, що 23 листопада 2021 року набрало законної сили рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 360/2624/21.
Вказаним рішенням суду визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.04.2021 № 55 «Про відмову у перерахунку пенсії». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 27.04.2021 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд встановив, що позивач на дату звільнення 20.11.2020 мав вислугу 25 календарних років і більше, тому вказане рішення суд ухвалив на підставі правової оцінки, яка полягає в тому, що законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням вислуги років на пільгових умовах.
На виконання вищезазначеного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 та прийнято рішення «Про відмову в перерахунку пенсії» від 30.12.2021 № 62, яке вручено позивачу 17.01.2022.
Відмова вмотивована відсутністю календарної вислуги років 25 календарних років.
Тобто, відповідачем повторно відмовлено у задоволенні заяви від 27.04.2021 на тих підставах, які визнані судом протиправними, без урахування правової оцінки, наданої судом.
На підставі викладеного, заявник просить визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області «Про відмову у перерахунку пенсії» від 30 грудня 2021 року № 62, прийнятого на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 360/2624/21.
31.01.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшли письмові пояснення щодо заяви про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України, в яких відповідач заперечував проти задоволення заяви, з огляду на таке.
Відповідно до подання про призначення пенсії від 30.11.2020 вислуга років позивача в календарному обчислені складає 22 роки 09 місяців 00 днів.
Згідно з наказом про звільнення від 20.11.2020 № 96 о/с, загальний страховий стаж позивача складає 26 років 04 місяці 02 дні, в тому числі календарна вислуга років 22 роки 09 місяців 00 днів.
Враховуючи наведене, пенсію призначено відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).
Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не наділено правом (не має повноважень) щодо проведення розрахунку вислуги років для призначення пенсії особам, звільненим зі служби, що дає право на пенсію за вислугу років.
Обчислення вислуги років належить до компетенції уповноважених структурних підрозділів силових міністерств та відомств, з якого особу звільнено зі служби.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 360/2624/21 не покладалось на відповідача зобов`язань щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до календарної вислуги на пільгових умовах певних періодів служби.

Також вказано, що з метою виконання вищевказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулось до сектору з питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганської області з проханням надати нове подання та розрахунок вислуги років для переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262.

Листом Головного управління Національної поліції в Луганської області від 22.12.2021 № 704/111/58-2021 повідомлено, що оскільки Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 360/2624/21 не зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганської області вчинити певні дії, у СППЗ ГУНП в Луганській області не виникає підстав для підготовки нового подання для призначення пенсії за вислугу років на ім`я ОСОБА_1 .

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі № 360/2624/21 відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 про переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262, на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 та прийнято рішення від 30.12.2021 № 62 «Про відмову в перерахунку пенсії» у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років - 25 календарних років.

Отже зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вжило всіх необхідних заходів з метою належного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 01 лютого 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.04.2021 № 55 ( ОСОБА_1 ) «Про відмову у перерахунку пенсії». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 27.04.2021 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час розгляду вказаної справи судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що вищевказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.04.2021 № 55 позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років 25 календарних років і більше, оскільки, як вказано в цьому рішенні, календарна вислуга років позивача на момент звільнення зі служби (23.11.2020) складала 22 роки 09 місяців 00 днів.

Водночас, в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21 судом зроблено такі висновки: «Таким чином, позивач проходив службу, яка передбачена Постановою № 393, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку: один місяць служби за три місяці: період з 31.07.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 позивач брав участь в антитерористичній операції, з 01.05.2020 по 31.05.2020 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, що складає 07 років 06 місяців 28 днів, для призначення пенсії за вислугою років згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.».

Як наслідок, позивач на дату звільнення 20.11.2020 мав вислугу 25 календарних роки і більше (22 роки 09 місяців 00 днів + 07 років 06 місяців 28 днів = 30 років 03 місяці 28 днів).».

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін вищевказане рішення Луганського окружного адміністративного суду, в своїй постанові від 23.11.2021 також вказав, що на дату звільнення 20.11.2020 мав вислугу в пільговому обчисленні 25 календарних років і більше. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.04.2021 № 55 «Про відмову у перерахунку пенсії».

Відповідно до даних з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та матеріалів справи позивачу 20.12.2021 видано виконавчий лист у справі № 360/2624/21.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Віхлініна Д.В. від 21.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67962792 з примусового виконання виконавчого листа № 360/2624/21, виданого Луганським окружним адміністративним судом в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 27.04.2021, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження стан вищевказаного виконавчого провадження на даний час відкрито.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулось до сектору з питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області листом від 07.12.2021 № 1200-0306-6/55664, в якому просило для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21 надати нове подання та розрахунок вислуги років на ОСОБА_1 .

Листом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.12.2021 № 704/111/58-2021 повідомлено, що оскільки рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 27.04.2021, а Головне управління Національної поліції в Луганській області не зобов`язано вчинити певні дії, у СППЗ ГУНП в Луганській області не виникає підстав для підготовки нового подання для призначення пенсії за вислугу років на ім`я ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 та прийнято рішення від 30.12.2021 № 62 про відмову в перерахунку пенсії.

У вказаному рішенні відповідача зазначено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262 по лінії Національної поліції України з 24.11.2020, на підставі подання про призначення пенсії від 30.11.2020, особистої заяви на призначення пенсії за вислугу років від 26.11.2020, грошового атестату від 25.11.2020 № 107, витягу з наказу про звільнення від 20.11.2020 № 96 о/с наданих Головним управлінням Національної поліції в Луганській області 30.11.2020. Згідно з вищезазначеними документами календарна вислуга років ОСОБА_1 на момент звільнення зі служби (23.11.2020) складає 22 роки 09 місяців 00 дні. Листом від 22.12.2021 № 704/111/58-2021, Головне управління Національної поліції України в Луганській області відмовило Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області у наданні оновленого пакету документів та подання на призначення пенсії ОСОБА_1 , згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262. В цьому рішенні також вказано, що нормами пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років.

На підставі викладеного вирішено відмовити ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262, у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років 25 календарних років і більше.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частинами 5, 6 статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування, зокрема, статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Також суд зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (пункт 40 цього рішення) вказав, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі «Філіс проти Греції» від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року (980_086), серія А, № 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Також у пунктах 46 та 51 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 816/2026/18.

Як встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.04.2021 № 55 було відмовлено позивачу в переведенні з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років 25 календарних років і більше, оскільки, як вказано в цьому рішенні, календарна вислуга років позивача на момент звільнення зі служби (23.11.2020) складала 22 роки 09 місяців 00 днів.

Водночас, в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 та в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 у справі № 360/2624/21, суди дійшли висновку, що позивач на дату звільнення 20.11.2020 мав вислугу 25 календарних років і більше. На підставі чого було визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.04.2021 № 55 «Про відмову у перерахунку пенсії» та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення/перерахунок пенсії від 27.04.2022, з урахуванням наведеної у рішенні правової оцінки суду.

Проте відповідач, всупереч вищенаведеним висновкам судів, на виконання вищевказаного рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021, прийняв рішення від 30.12.2021 № 62, яким повторно відмовив позивачу в переведенні з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, фактично з аналогічних підстав та наведених на їх обґрунтування доводів, що були зазначені в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.04.2021 № 55, які судами першої та апеляційної інстанції визнано необґрунтованими та протиправними, а саме щодо відсутності у позивача необхідної календарної вислуги років 25 календарних років.

Тобто, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення «Про відмову в перерахунку пенсії» від 30.12.2021 № 62 без врахування висновків суду, викладених у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21.

Інших доказів на підтвердження виконання вказаного рішення суду відповідачем не надано.

Посилання відповідача на те, що йому Головне управління Національної поліції України в Луганській області відмовило у наданні оновленого пакету документів та подання на призначення пенсії ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Суд зазначає, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 в даній справі не покладалось жодних обов`язків на Головне управління Національної поліції України в Луганській області, зокрема, щодо направлення до відповідача оновленого пакету документів та подання на призначення пенсії ОСОБА_1 , а також рішення, дії та/або бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Луганській області не були предметом розгляду цієї справи.

Крім того, вищевказані висновки суду в рішенні від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21 щодо наявності у позивача на дату звільнення вислуги 25 календарних років і більше, було зроблено на підставі наявних в матеріалах справи документів, зокрема, первісного подання на призначення пенсії ОСОБА_1 та доданих до нього документів з урахуванням норм права, якими регулюються спірні правовідносини.

А тому суд не вбачає необхідності в повторному наданні відповідних документів та подання на призначення пенсії ОСОБА_1 , оскільки обов`язок щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 27.04.2021, з урахуванням правової оцінки суду, зокрема, щодо того, що позивач на дату звільнення зі служби мав вислугу 25 календарних років і більше, прямо визначений судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в перерахунку пенсії від 30.12.2021 № 62, є протиправним.

Отже, у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишається обов`язок виконати рішення суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України, у справі № 360/2624/21, а тому вона підлягає задоволенню.

Як вже зазначалось вище, за приписами частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області приписів ст. 129-1 Конституції України, частини другої ст. 14, ст. 370 КАС України, частини другої ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому суд вбачає наявність правових підстав для застосування заходів судового контролю в порядку статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання рішення суду, в порядку статті 383 КАС України, у справі № 360/2624/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про відмову в перерахунку пенсії від 30.12.2021 № 62, прийнятого на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 360/2624/21.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області строк для надання суду відповіді про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - не пізніше тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію окремої ухвали направити до Пенсійного фонду України для здійснення контролю за її виконанням.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Качанок