Справа № 200/106/24
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року Справа№200/106/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення з врахуванням положення Закону №2262 про звільнення з військової служби за станом здоров`я, яке передбачає призначення пенсії за цим Законом при звільнені зі служби за станом здоров`я, виходячи із основного розміру 55% сум грошового забезпечення;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2024 року пенсії за вислугу років у розмірі 82% грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням доплати 2000,00 гривень відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі №200/4666/22 згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713 без обмеження максимального розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на пенсійному обліку відповідача з 1994 року, як отримувач пенсії за вислугу років.

Вважає, що відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII має право на нарахування пенсії, виходячи з основного розміру 55 відсотків грошового забезпечення, оскільки був звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я.

Натомість, відповідач, протиправно, на думку позивача, визначив основний розмір пенсії позивача у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення, а не 55 відсотків грошового забезпечення, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду № 200/4666/22 від 10.01.2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити щомісячну доплату у розмірі 2 000 грн. до пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року № 713, починаючи з 01 жовтня 2021 року.

Листом від 09.12.2023 року позивач звернувся до відповідача з запитом стосовно здійснення перерахунку пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення з врахуванням положення Закону № 2262-XII про звільнення з військової служби за станом здоров`я, яке передбачає призначення пенсії за цим Законом при звільнені зі служби за станом здоров`я виходячи із основного розміру 55% сум грошового забезпечення, додавши до заяви копію наказу Міністра оборони України №02459 від 18.11.1993р. та копію посвідчення про звільнення в запас за станом здоров`я.

Листом від 04.01.2024 року управління повідомило позивача, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії, оскільки призначення (перерахунок) пенсії здійснюється на підставі документів, надісланих уповноваженим структурним підрозділом відповідного Міністерства відповідно до пункту 1, пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262,затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 зі змінами постановою Правління ПФУ від 02.03.2023 р. № 10-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2023 р. за № 572/39628.

Посилається на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року у справі № 160/18482/23, яким було задоволено аналогічні вимоги.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву від 31.01.2024 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач є одержувачем пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262).

Статтею 13 Закону №2262 (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: - у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку. - у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби.

Згідно з даними електронної пенсійної справи позивача дата звільнення з військової служби 31.12.1993, стаття звільнення «65В-1», причина звільнення «у запас», розмір пенсії визначається виходячи з 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення 55% застосовується лише до тих осіб, які звільнені у відставку.

Загальна вислуга позивача складає 29 роки, тобто 9 роки понад 20 років необхідних для призначення пенсії. За кожний рік вислуги понад 20 років додається 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. До 50% визначеного розміру грошового забезпечення додається 27 процентів за понаднормову вислугу років (3 відсотки * 9 роки). Загальний відсотковий розмір пенсії складає 77% (50% визначених пунктом «а» статті 13 Закону №2262 та понаднормові 27%).

Таким чином, пенсія позивачу призначена у розмірі 77% від грошового забезпечення в редакції статті 13 Закону №2262, чинній на час її призначення, тому позовні вимоги щодо встановлення пенсійних виплат у розмірі 82% від грошового забезпечення є безпідставними.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 0540/6069/18-а.

Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 .

Позивач проходив військову службу, що доведено його послужним списком. Відповідно до наказу Міністра оборони України від 18.11.1993 року № 02459 позивача було звільнено у запас згідно пункті 65 підпункту «В» за станом здоров`я з правом носіння військової форми.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 01 від 03.01.1994 року ОСОБА_1 був виключений зі списку особового складу частини.

Позивач значиться на пенсійному обліку відповідача та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 77% грошового забезпечення, що доведено протоколом з пенсійної справи позивача від 01.06.2023 року. Дата і причина звільнення, як вказано в протоколі - 31.12.1993, ст. 65 В - 1 п. - запас.

Загальна вислуга позивача згідно з протоколом складає 29 роки, тобто за кожні з 9 років вислуги понад 20 років додано 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. До 50% визначеного розміру грошового забезпечення додається 27 процентів за понаднормову вислугу років (3 відсотки * 9 років).

Отже, загальний відсотковий розмір пенсії позивача складає 77% (50% визначених пунктом «а» статті 13 Закону №2262 та понаднормові 27%).

Позивач звернувся до відповідача з запитом від 09.12.2023 року стосовно здійснення перерахунку пенсії у розмірі 82% грошового забезпечення з врахуванням положення Закону № 2262-XII про звільнення з військової служби за станом здоров`я, яке передбачає призначення пенсії за цим Законом при звільнені зі служби за станом здоров`я виходячи із основного розміру 55% сум грошового забезпечення, додавши до заяви копію наказу Міністра оборони України №02459 від 18.11.1993р. та копію посвідчення про звільнення в запас за станом здоров`я.

Листом від 04.01.2024 року управління повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку пенсії, оскільки призначення (перерахунок) пенсії здійснюється на підставі документів, надісланих уповноваженим структурним підрозділом відповідного Міністерства відповідно до пункту 1, пункту 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262,затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 зі змінами постановою Правління ПФУ від 02.03.2023 р. № 10-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2023 р. за № 572/39628.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме: у відставку чи у запас.

Отже, звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня).

Натомість, звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Під час виходу позивача у запас діяло Тимчасове положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року № 174/93.

Пунктом 64 Тимчасового положення передбачено, що звільнення осіб офіцерського складу з військової служби здійснюється:

а) в запас, якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час;

б) у відставку, якщо вони досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку.

Відповідно до пункту 65 Тимчасового положення офіцери можуть бути звільнені з військової служби:

а) за вислугою строку служби;

б) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі. Окремі категорії осіб офіцерського складу, перелік яких затверджується Міністром оборони України, за їх згодою можуть бути звільнені з військової служби за віком, якщо їм до досягнення встановленого граничного віку залишилося п`ять і менше років за умови наявності у них права на одержання пенсії за вислугу років.

Офіцери, у яких закінчився строк контракту і які досягли граничного віку перебування на військовій службі, можуть бути залишені на ній за їх згодою після укладення нового контракту, але не більш як до досягнення граничного віку перебування в запасі;

в) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

г) у зв`язку зі скороченням штатів або з організаційними заходами в разі неможливості використання на військовій службі;

д) після закінчення строку контракту або у зв`язку з його розірванням;

е) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України;

є) за службовою невідповідністю;

ж) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили;

з) за власним бажанням за наявності вислуги не менш як п`ять років у календарному обчисленні на посадах офіцерського складу.

З долученого позивачем до матеріалів справи витягу з наказу Міністра оборони України від 18.11.1993 року № 02458 вбачається, що полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом 65 «В» Тимчасового положення № 174/93 (за станом здоров`я).

При цьому, на момент призначення пенсії позивачу пункт «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-XII передбачав, що пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачу, який звільнений в запас, правильно встановлено пенсію у розмірі 50 % (+3% за рік вислуги понад 20 років) відповідних сум грошового забезпечення, оскільки розмір 55 % грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки позивача звільнено зі служби у запас через хворобу у 1994 році, а не у відставку за віком чи за станом здоров`я, то відповідно до наведених вище норм законодавства він не має права на перерахунок пенсії з урахуванням 55 процентів до грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Такі висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.02.2021 у справі № 1.380.2019.000262 та від 11.03.2021 у справі № 1.380.2019.002722, від 13.04.2022 у справі №0540/6069/18-а, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом під час вирішення цього спору.

З зазначених причин суд не бере до уваги рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року у справі № 160/18482/23.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання відшкодування судових витрат не вирішується у зв`язку з відмовою у позові.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 01 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова