Справа № 480/4924/22
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Київ

справа №480/4924/22

адміністративне провадження № К/990/34217/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників як суд касаційної інстанції справу № 480/4924/22

за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови

за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року, постановлену колегією суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів: Чалого І.С., Катунова В.В.,

УСТАНОВИВ:

Суть спору

1. У серпні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 235486 від 18.07.2022.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Закону України "Про автомобільний транспорт". Так. статтею 39 цього Закону визначено вичерпний перелік документів, які повинні бути в автомобільного перевізника, водія, що здійснюють пасажирські перевезення і всі необхідні документи були наявні у водія. У свою чергу, на транспортному засобі тахограф відсутній, оскільки водій працює за індивідуальною контрольною книжкою водія, передбаченою Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340. Крім того, у цьому транспортному засобі заводом-виробником не передбачено встановлення тахографа. На думку позивача, наявність обов`язку у водія встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) є обов`язковою умовою для здійснення міжнародних перевезень, при цьому в цьому випадку перевезення здійснювалося виключно в межах України і є внутрішнім.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 адміністративний позов задоволений, суд визнав протиправною та скасував постанову Державної служби України з безпеки на транспорті № 235486 від 18.07.2022 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся 31.03.2023 до Другого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

5. Ухвалами від 03.05.2023 Другий апеляційний адміністративний суд відмовив в задоволенні клопотання Укртрансбезпеки про відстрочення від сплати судового збору та залишив апеляційну скаргу без руху. Надав апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом направлення до суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 1190,88 грн протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

6. Від Укртрансбезпеки 17.05.2023 до суду надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

7. Ухвалою від 22.05.2023 суд апеляційної інстанції у задоволенні заяви Укртрансбезпеки про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги відмовив, апеляційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі № 480/4924/22 повернув скаржнику.

8. Укртрансбезпека 13.06.2023 повторно звернулася до Другого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою на зазначене рішення, одночасно заявивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

9. Ухвалами від 18.08.2023 суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання Укртрансбезпеки про поновлення строку на апеляційне оскарження; у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження судового рішення апеляційну скаргу залишив без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали.

10. На виконання вимог ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2023 Укртрансбезпека 31.08.2023 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2023.

11. За наслідками розгляду вказаного клопотання ухвалою від 08.09.2023 суд апеляційної інстанції у його задоволенні відмовив; на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Укртрансбезпеки на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі № 480/4924/22.

12. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції доставлена до «Електронного кабінету» відповідача 07.03.2023 о 18:05, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відповідно до підпункту 2 пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України датою отримання копії рішення від 07.03.2023 є 08.03.2023. При цьому, суд врахував, що вперше подана апеляційна скарга повернута апелянту ухвалою від 22.05.2023, яка доставлена до «Електронного кабінету» відповідача 22.05.2023 о 19:24 год, отже датою її вручення є 23.05.2023. Однак повторно апеляційну скаргу відповідач подав лише 12.06.2023.

12.1. Оцінюючи клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зауважив, що поважними причинами пропуску такого строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

12.2. Так, суд врахував, що при зверненні вперше із апеляційною скаргою апелянт не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги, що мало наслідком залишення її без руху ухвалою від 03.05.2023, днем вручення якої відповідно підпункту 2 пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України є 04.05.2023. Строк для усунення недоліків, визначений цією ухвалою закінчився 14.05.2023, проте лише 17.05.2023 до суду надійшла заява відповідача (сформована в системі "Електронний суд" 17.05.2023) про продовження строку усунення недоліків, а 19.05.2023 до суду представником апелянта подана заява (сформована в системі "Електронний суд" 19.05.2023) про долучення платіжної інструкції № 758 від 16.05.2023. Позаяк виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху були надані до суду після закінчення строку, встановленого судом для усунення її недоліків, суд ухвалою від 22.05.2023 повернув апеляційну скаргу скаржнику.

12.3. Водночас, як зазначив суд апеляційної інстанції, повернення заявнику апеляційної скарги, за умови порушення вимог до оформлення апеляційної скарги, не є обставинами, що перешкоджали своєчасному вчиненню процесуальних дій, а лише свідчить про неналежне користування суб`єктом владних повноважень наданими процесуальним законодавством правами.

12.4. При цьому інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апелянтом не надано, а тому, за висновком цього суду, відсутні підстави для задоволення клопотання Укртрансбезпека про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

13. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, де, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі № 480/4924/22 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

13.1. У касаційній скарзі скаржник зауважує, що відповідач постійно вживав заходи із реалізації свого права на апеляційне оскарження, а саме: первинну апеляційну скаргу було подав у строки, визначені законодавством. Водночас апеляційну скаргу ухвалою від 22.05.2023 суд повернув скаржнику, оскільки Укртрансбезпека не дотрималася форми звернення із апеляційною скаргою, а саме апелянт не виконав вимоги ухвали щодо сплати судового збору у встановлений судом строк. У вказаній ухвалі суд роз`яснив, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку встановленому законом.

13.2. Вдруге із касаційною скаргою апелянт звернувся до суду апеляційної інстанції 12.06.2023. Зазначене, на переконання касатора, свідчить, що повторно апеляційна скарга подана скаржником у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги із незалежних від його волі причин та є свідченням того, що скаржник намагався вчинити усі незалежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження.

13.3. Таким чином, враховуючи, що скаржник не мав можливості подати повторно апеляційну скаргу, яка б відповідала вимогам статті 296 КАС України в строк, визначений статтею 295 КАС України, у зв`язку з неможливістю сплати судового збору, Укртрансбезпека вважає, що наявні підстави для його поновлення.

13.4. З поміж-іншого касатор посилається також на обставини введення в Україні воєнного стану, що не було враховано судом апеляційної інстанції при наданні оцінки поважності причин пропуску строку звернення із апеляційною скаргою.

13.5. З огляду на вказані обставини, відповідач уважає, що висновок апеляційного суду про відсутність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження зроблений як без урахування обставин справи, так і з порушенням норм процесуального права.

14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.12.2023 відкрите касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 29.01.2024 закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників за наявними у справі матеріалами.

Позиція інших учасників справи

16. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.12.2023 про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою позивач отримав 15.12.2023. Правом подати відзив на касаційну скаргу позивач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Позиція Верховного Суду

Джерела права, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

17. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.

18. Відповідно до ухвали Верховного Суду касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, що є підставою касаційного оскарження згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України.

19. Право на апеляційне оскарження реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.

20. Умовою прийнятності апеляційної скарги до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 293 КАС України, а також дотриманні термінів її подачі, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, подання відповідного клопотання про його поновлення.

21. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

22. Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

23. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81): «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

24. Статтею 295 КАС України визначено таке:

1. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

3. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

25. При цьому, згідно із частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

26. Імперативні приписи частина третьої статті 298 КАС України встановлюють обов`язок особи, яка звертається до суду із апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження подати клопотання про його поновлення із зазначенням поважності причин такого пропуску.

27. Статтею 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (частина друга).

28. Положеннями статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

29. Колегія суддів зазначає, що залишення апеляційної скарги без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги та дотримання порядку її подання.

30. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 298 КАС України).

31. Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).

32. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

33. Такий підхід обумовлений тим, що право на оскарження судового рішення обмежене встановленим у законі строком на апеляційне оскарження, покликаним на дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, та має дисциплінувати суб`єктів адміністративного судочинства.

34. Таким чином процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог статті 296 КАС щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

35. Колегія суддів зазначає, що поновлення строку (у випадках, що не віднесені до регламентованих частини другої статті 295 КАС України) не є обов`язком суду, а є предметом його оцінки (розсуду) залежно від встановлених обставин, доводів і доказів сторін.

36. У разі подання апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними.

37. Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішення у цій справі ухвалено 07.03.2023, отримано відповідачем 08.03.2023, а до суду із апеляційною скаргою Укртрансбезпека звернулася 12.06.2023, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення. При цьому, суд цієї інстанції дійшов висновку, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не свідчать про їх поважність.

38. Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідачу було достеменно відомо про прийняття рішення у справі № 480/4924/23, що ним оскаржується, але він не дотримався порядку при первинному поданні апеляційної скарги, а саме не надав документ про сплату судового збору, що було перешкодою для відкриття апеляційного провадження та підставою для залишення апеляційної скарги без руху. При цьому, відповідачу надавався достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, які ним своєчасно не були виконані, що стало підставою для повернення 22.05.2023 апеляційної скарги заявнику.

39. На виконання ухвали від 18.08.2023 апелянт надіслав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в обґрунтування якого послався на ті ж обставини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою, що й в клопотанні, поданому разом із апеляційною скаргою.

40. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянтом не доведено наявності обставин, що перешкоджали йому звернутися до суду в межах строку, визначеного статтею 295 КАС України та які б становили об`єктивно непереборні перешкоди, що пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, а тому суд констатував, що причини пропуску строку апеляційного оскарження зазначені у вказаному клопотанні не є поважними.

41. Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього.

42. Не вважається безумовною підставою для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження й повторна подача апеляційної скарги у зв`язку з поверненням апеляційної скарги, про що зазначено Верховним Судом у постановах від 21.12.2020 у справі № 580/1020/19 та від 04.03.2021 у справі №160/2538/19.

43. Колегія суддів враховує, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

44. Так, ухвала суду апеляційної інстанції від 22.05.2023 про повернення вперше поданої апеляційної скарги вручена відповідачу через його «Електронний кабінет» 23.05.2023, однак вдруге із апеляційною скаргою він звернувся до суду лише 12.06.2023. Окрім як посилань на обставини попереднього звернення (03.05.2023) із апеляційною скаргою Укртрансбезпека будь-яких інших поважних обставин (причин) пропуску строку звернення із апеляційною скаргою не зазначає.

45. При цьому ухвала суду апеляційної інстанції від 22.05.2023 про повернення вперше поданої апеляційної скарги Укртрансбезпекою в касаційному порядку не оскаржувалася.

46. У цій справі слід врахувати також й те, що необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому відповідач, подаючи вперше апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, розумів про допущення ним порушення норм процесуального права.

47. З огляду на наведене колегія суддів відхиляє посилання скаржника на неможливість сплати судового збору за подання апеляційної скарги, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з їх безпідставністю.

48. У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 Великою Палатою Верховного Суду зазначено про те, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

49. Беручи до уваги наведене суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності підстав для висновку визнавати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які наведені відповідачем у заяві про поновлення процесуального строку.

50. Стосовно посилання скаржника на обставини введення в Україні воєнного стану, колегія суддів не заперечує, що вказані обставини могли утруднити дотримання строку на апеляційне оскарження, однак указані доводи не підтверджені достатніми та належними доказами.

51. Необхідно також зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах.

52. Суд враховує, що введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

53. Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

54. Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

55. Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

56. Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

57. З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження та відсутності підстав для його поновлення, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

58. За таких умов, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

59. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

60. Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, то колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

61. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі № 480/4924/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов