Справа № 200/7378/23
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Справа№200/7378/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) (ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України Військова частина НОМЕР_3 , в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за не отримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за належне, але не отримане протягом військової служби речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройний Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 №178 без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу військової частини за цінами предметів речового майна, визначених станом на 01.01.2023 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.01.2023 №29-АГ «Про заходи щодо організації і речового забезпечення особового складу ДПСУ».

Вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні позивача зі служби військова частина не виплатила компенсацію за речове майно у грошовому вираженні.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, зазначає, що у відповідях на адвокатські запити зазначалось, що підставою для здійснення виплати грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, є рапорт про таку компенсацію військовослужбовця. Рапорту на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону від ОСОБА_1 щодо здійснення виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно не надходило. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено Указами Президента України до теперішнього часу.

02.03.2022 Рада суддів України опублікувала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану року. Судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , інспектор прикордонної служби 2 категорії водій відділення забезпечення 2 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування № 2, звільнений в запас наказом від 19.07.2023 № 417-ОС за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключений із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення наказом від 04.08.2023 № 458-ОС.

Адвокат Шевченко О.А. звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 24.08.2023 стосовно надання інформації, на якій підставі ОСОБА_1 не виплачено при звільненні грошову компенсацію за невикористане речове майно, та надання довідку про вартість речового майна, що належить до видачі.

26.10.2023 адвокат Шевченко О.А. повторно звернувся до НОМЕР_2 Прикордонного загону з аналогічним запитом.

Також 26.10.2023 відповідний запит адвокатом був направлений на адресу Державної прикордонної служби України.

Листом від 31.10.2023 № 703/53939/23-вих Державна прикордонна служба України надала відповідь на адвокатський запит, в якому вказала, що розрахунок з грошового забезпечення та інших видів забезпечення здійснюється виключно органом Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходив військову службу або перебував на фінансовому та речовому забезпеченні.

В позовній заяві позивач вказує, що відповіді від НОМЕР_2 Прикордонного загону на адвокатські запити не надійшло.

Разом з цим, відповідач до відзиву долучив копію відповіді НОМЕР_2 Прикордонного загону від 06.09.2023 № 703/7779-23-вих на адвокатський запит, в якому вказано наступне.

Згідно п. 6 розділу ІІ «Інструкції про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період», затвердженої Наказом МВС України від 31.10.2016 № 1132, підставою для зарахування військовослужбовця на речове забезпечення є речовий атестат і наказ. ОСОБА_1 прибув для подальшого проходження служби до НОМЕР_2 прикордонного загону з військової частини НОМЕР_5 , не надавши речовий атестат до речової служби прикордонного загону.

Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил, […] грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженим Постановою КМУ від 16.03.2016 № 178, передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема, звільнення з військової служби.

Для нарахування грошової компенсації за недоотримане речове майно під час проходження військової служби, ОСОБА_1 необхідно було звернутися на ім`я начальника НОМЕР_2 прикордонного загону перед своїм звільненням з письмовим рапортом, що він не бажає отримувати речове майно і прийняв рішення про отримання грошової компенсації, також надати речовий атестат з попереднього місця служби для встановлення переліку майна, яке не отримав ОСОБА_2 під час проходження ним військової служби.

На даний час для отримання грошової компенсації за недоотримане речове майно за час проходження військової служби, запропоновано ОСОБА_1 особисто звернутися з заявою про виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно, до якої додати речовий атестат з попереднього місця служби, індивідуальний податковий номер та бануівські реквізити.

Аналогічна відповідь була надана відповідачем за № 703/10160-23-вих від 09.11.2023 на повторний адвокатський запит ОСОБА_3 .

При цьому до обох відповідей відповідачем долучено роздруківки відстеження почтового відправлення, з яких вбачається, що листи не були вручені адресату та повернуті за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частиною статті 24 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Спеціальним законом, який, відповідно до Конституції України, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст.2 Закону №2011-XII).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 9-1 Закону №2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178).

Пунктами 2, 3 Порядку №178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Наказом МВС України від 31.10.2016 № 1132, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2016 року за № 1536/29666, затверджено Інструкцію про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період та Норми забезпечення речовим майном військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період.

Пунктом 3 розділу І Інструкції визначено, що метою речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців, ліцеїстів та працівників Держприкордонслужби у військовій та спеціальній формі одягу, теплих та постільних речах, захисному спорядженні, предметах індивідуального захисту, тканинах, знаках розрізнення військовослужбовців, санітарно-господарському, культурно-просвітницькому майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні.

Згідно пункту 10 Інструкції речове майно особистого користування військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, видається в їхню власність. За неотримане згідно із встановленими нормами речового забезпечення речове майно їм виплачується грошова компенсація у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

За приписами пункту 1 розділу ІІ Інструкції у разі вибуття зі складу органу Держприкордонслужби військовослужбовцю видається речовий атестат, який є документом для зарахування на речове забезпечення за новим місцем служби.

В атестаті відображається перелік речового майна, яким він забезпечений до дня виключення його зі списків особового складу органу, а також вказуються номер і дата видачі атестата на льотно-технічне обмундирування, якщо воно було видане військовослужбовцю.

Згідно пункту 4 даного розділу Інструкції військовослужбовцю, який проходить військову службу за контрактом, у разі переведення з одного органу Держприкордонслужби до іншого (для яких діють різні норми речового забезпечення) речове майно видається за попереднім місцем служби.

За бажанням військовослужбовців дозволяється (з дати виникнення права на отримання речового майна) замість одних предметів речового майна, передбачених нормами, видавати інші, вартість яких не перевищує вартості предметів, що замінюються.

За новим місцем служби військовослужбовцю, який проходить військову службу за контрактом, видається речове майно за нормою речового забезпечення, що передбачена для органу Держприкордонслужби, куди він переведений.

З вищенаведених законодавчих норм випливає, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем проходження служби.

Отже такі особи після звільнення їх зі служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Вказаний висновок щодо застосування норм права узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.10.2018 у справі №803/756/17 (адміністративне провадження №К/9901/38716/18) та постанові від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18 (адміністративне провадження №К/9901/16211/19).

Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства та доводів сторін, суд зазначає наступне.

Ні в адвокатських запитах, надісланих в інтересах позивача до НОМЕР_2 прикордонного загону, ні в позовній заяві не міститься відомостей щодо письмового звернення ОСОБА_1 з заявою (рапортом) про виплату грошової компенсації за не отримане речове майно.

Матеріали справи також не містять такої заяви/рапорту.

Водночас, у поданому відзиві представник відповідача зазначив, що в них відсутній рапорт позивача про виплату грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування.

Враховуючи викладене та зважаючи на той факт, що матеріалами справи не підтверджено, що позивач звертався з відповідною заявою до відповідача згідно Порядку №178, у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за не отримане речове майно.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

В даному випадку видання командиром військової частини наказу стосовно виплати компенсації за речове майно може бути лише наслідком відповідного звернення військовослужбовця. За відсутності рапорту позивача про виплату грошової компенсації замість предметів речового майна у відповідача такого обов`язку не виникло.

Частина 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто можливість зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії безпосередньо пов`язана зі встановленням протиправної бездіяльності останнього.

Відтак, оскільки протиправної бездіяльності відповідача суд не встановив, відсутні підстави і для зобов`язання його до вчинення певних дій.

Отже суд звертає увагу, що відповідачем не заперечується право позивача на отримання грошової компенсації замість предметів речового майна, але наголошується на недотриманні процедури для оформлення компенсації. При цьому, відповідач про це вказував у наданих на адвокатські запити відповідях, і ці відповіді не були отриманні з поштового відділення за незалежних від відповідача обставин.

У підсумку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 133, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш