Справа № 161/16310/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 161/16310/22 пров. № А/857/18123/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Гуляка В. В.
суддів -Ільчишин Н. В.
Коваля Р. Й.
перевіривши апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2023 року у справі № 161/16310/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України, а також в частині ненадання документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 06 листопада 2023 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд" ,що підтвержується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником до суду подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яка обґрунтоване тим, що рішення Луцького міськрайонного суду від 09.02.2023 до Житомирської митниці не надходило, безпосередню участь в судовому засідання представник митниці не приймав, під час проголошення рішення присутній не був, наявність рішення виявлено за результатами перегляду Електронного суду, рішення надіслано до нього 10.02.2023. 20.02.2023 Житомирською митницею подано апеляційну скаргу яку повернуто 19.04.2023, яка була встановлена представником за результатами перегляду Єдиного реєстру судових рішень 18.09.2023, а апеляційна скарга подана 18.09.2023 .

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, особою, яка подала апеляційну скаргу, не у встановлений суддею-доповідачем строк подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що після повернення первинно поданої апеляційної скарги згідно ухвали суду від 19.04.2023, яка була встановлена представником за результатами перегляду Єдиного реєстру судових рішень 18.09.2023, а апеляційна скарга подана 18.09.2023.

Надаючи правову оцінку таким доводам, колегія суддів вважає, що вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, з огляду на таке.

Щодо самої причини пропуску строку апеляційний суд наголошує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі Golder проти Сполученого Королівства ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Під такими законними обмеженнями ЄСПЛ розглядає передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання права звернення до суду.

З аналізу практики ЄСПЛ видно, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа Мушта проти України); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи Рябих проти Росії, Устименко проти України); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи Безруков проти Росії, Брумареску проти Румунії).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Суд акцентує увагу на тому, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 29.06.2022 у справі № 240/16920/21, від 29.08.2022 у справі № 640/21878/20, від 22.09.2022 у справі № 640/9839/20.

Суд встановив, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023 первинну апеляційну скаргу Житомирської митниці повернуто.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційну скаргу після її повернення повторно подано лише 28.09.2023 року по збігу значного строку понад п`ять місяців.

Безпідставним є твердження Житомирської митниці, що про ухвалу суду від 19.04.2023 року, якою повернуто первинно подану апеляційну скаргу, представник митниці дізнався лише 18.09.2023 за результатами перегляду Єдиного реєстру судових рішень, оскільки таке суперечить наявною у матеріалах справи довідкою про доставляння ухвали про повернення апеляційної скарги від 19.04.2023 у справі №161/16310/23 до електронного кабінету Житомирської митниці (а.с.86).

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністативного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, заявник, який має намір подати апеляційну скаргу, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії для виконання процесуального обов`язку з дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору у визначений законодавством строк.

Апелянт не надав суду доказів добросовісного ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжиття усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом грудень 2023 року після повторного звернення з апеляційною скаргою.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вказані скаржником підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження і є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Житомирської митниці від 21 листопада 2023 року

Відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Житомирської митниці від 21 листопада 2023 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житомирської митниці на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2023 року у справі № 161/16310/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль