Справа № 160/11656/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/11656/23

Головуючий суддя І інстанції Прудник С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року в адміністративній справі №160/11656/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зарахування періоду роботи ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року до загального та пільгового (підземного) стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії № 1742 від 19.04.2022 року із зарахуванням періоду з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року до загального та пільгового (підземного) стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1, який надає право для обчислення пенсії ОСОБА_1 згідно абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та з урахуванням заробітку (доходу) ОСОБА_1 за цей період.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зарахування періоду роботи ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року до загального та пільгового (підземного) стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії № 1742 від 19.04.2022 року із зарахуванням періоду з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року до загального та пільгового (підземного) стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1, який надає право для обчислення пенсії ОСОБА_1 згідно абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та з урахуванням заробітку (доходу) ОСОБА_1 за цей період.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що єдиний внесок роботодавцем ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.02.2020 по 30.09.2020 за позивача не сплачений, а тому відсутні підстави для зарахування зазначеного спірного періоду до страхового та пільгового стажу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, в травні 2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 року у справі № 160/12522/22 ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 19.04.2022 року про перерахунок пенсії за віком.

За результатом цього повторного розгляду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 19.04.2022 року зарахувавши, згідно висновків суду у справі № 160/12522/22, періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2017 року по 31.03.2017 року, з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 30.11.2018 року, з 01.12.2018 року по 05.06.2019 року, з 01.11.2019 року по 01.11.2019, з 01.10.2020 року по 31.10.2020 року, з 01.11.2020 року по 04.04.2022 року до пільгового стажу роботи за Списком № 1, який надає право для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно документу про розрахунок стажу форми РС під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 19.04.2022 року відповідач визначив наявність у позивача лише 14 років 05 місяців 15 днів пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Тож, відповідач прийняв для розрахунку стажу позивача не весь наявний у нього трудовий стаж, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: період з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року (вісім місяців) відповідач не зарахував ані до загального, ані до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком № 1.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на позивача в повній мірі поширювалась дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а відтак останній має право на обрахунок своєї пенсії згідно абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме: у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для незарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року були доводи відповідача щодо несплати роботодавцем єдиного внеску за позивача за вказані періоди.

Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що сплата страхувальником страхових внесків до Пенсійного фонду України є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску.

Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску, як і обов`язок по його нарахуванню покладено, саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за ненарахування страхового внеску несе роботодавець.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а отже, ненарахування та несплата страхувальником страхових внесків за позивача у спірний період, не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не сплачені страхові внески.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.08.2022 року по справі № 560/4616/20, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду враховує, що позивачем подавались до пенсійного органу: трудова книжка НОМЕР_1 , уточнююча (пільгова) довідка № 53/пер від 05.04.2022 року про пільговий характер роботи, а також персональні відомості застрахованої особи форми ОК-5, які підтверджують факт роботи позивача в спірний період з 01.02.2020 року по 30.09.2020 року на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» у якості гірничого майстра з повним робочим днем на підземних роботах, які входять до Списку № 1.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року в адміністративній справі №160/11656/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко