Справа № 500/8349/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8349/23

01 лютого 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 19.10.2023 №06 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 з 13.10.2023 до стажу роботи за Списком №1 період роботи з 22.03.1999 по 26.07.2004;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити з 13.10.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до абзацу 4 п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка 13.10.2023 звернулась в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 19.10.2023 №06, за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком №1 з підстав відсутності пільгового страхового стажу, оскільки відповідачем до пільгового стажу не зараховано період роботи за довідкою від 09.10.2023 № 09/10/1, оскільки професія набирач скломаси в пільговій довідці та трудовій книжці не відповідає професії в переліку Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 складальник скломаси.

Позивачка вважає, що в неї наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на що, відмова відповідача 1 у її призначенні, на переконання позивачки, - є протиправною, а тому вона звернулась з даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 01.01.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

19.01.2023, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що для прийняття рішення щодо поданої позивачем заяви про призначення пенсії, за принципом екстериторіальності, структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області. За результатом розгляду поданих позивачем документів встановлено, що на момент звернення позивачці виповнилося повних 52 роки. страховий стаж становить: 29 років 08 місяців 21 день; пільговий стаж роботи за Списком № 1 не підтверджено.

До пільгового стажу не зараховано період роботи за довідкою від 09.10.2023 № 09/10/1, оскільки професія набирач скломаси в пільговій довідці та трудовій книжці не відповідає професії в переліку Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 складальник скломаси.

У встановлений судом строк, відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відзиву на позовну заяву не подав, з клопотанням про продовження процесуального строку для його подання не звертався.

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Визначаючись щодо позовних вимог суд враховує, що предметом спору у межах даної судової справи є рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області яким відмовлено позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з підстав відсутності пільгового страхового стажу.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи, позивач ОСОБА_1 13.10.2023 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за Списком №1.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 19.10.2023 №06 відмолено позивачці у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що за результатом розгляду поданих позивачкою документів встановлено, що на момент звернення позивачці виповнилося повних 52 роки, страховий стаж становить: 29 років 08 місяців 21 день, пільговий стаж роботи за Списком № 1 не підтверджено. До пільгового стажу не зараховано період роботи за довідкою від 09.10.2023 № 09/10/1, оскільки професія набирач скломаси в пільговій довідці та трудовій книжці не відповідає професії в переліку Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 складальник скломаси.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду із даним позовом.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (надалі - Порядок), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчені печаткою. У разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

При призначенні пенсій на пільгових умовах особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, для зарахування до пільгового стажу певного 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право упродовж цього періоду повинно бути підтверджено за результатами атестації робочих місць на підприємствах, установах, організаціях, згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Як слідує з оскарженого рішення відповідача 1, спірним при призначенні позивачці пільгової пенсії стало те, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки від 09.10.2023 № 09/10/1, оскільки професія набирач скломаси в пільговій довідці та трудовій книжці не відповідає професії в переліку Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 складальник скломаси.

Проте, суд не погоджується із такими висновками відповідача 1, виходячи із наступного.

Згідно із пунктом 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 у розділі XV, підрозділі 1а, під кодом КП 1150101а-16348 передбачена посада обробники видувних виробів, під кодом КП 1150101а-14820 - набирачі скломаси, під кодом КП 1150101а-11548 - видувальники скловиробів.

Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, у розділі XV, підрозділі 1а, під кодом КП 15.1а передбачена посада видувальники скловиробів.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць, відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Верховний Суд у справі №520/15025/16-а (постанова Великої Палати від 19.02.2020) вказав на те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо (пункт 48).

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць (пункт 49).

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Суд зазначає, що цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 (пункт 58).

Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник (пункт 60).

З матеріалів справи слідує, зокрема, що відповідачем 1 до пільгового страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 22.03.1999 по 26.07.2004.

Так, згідно із записами трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 (арк. справи 15-16 зворот), позивачка:

- з 12.02.1997 прийнята на роботу відпальником скловиробів по І розряду в АТ «Бережанський склозавод» (запис № 11 трудової книжки);

- 22.03.1999 переведена на посаду набирачем скломаси по II розряду (запис № 12 трудової книжки);

- 26.07.2004 звільнена з роботи за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (запис № 13 трудової книжки).

Згідно довідки № 09/10/1 від 09.10.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ВАТ Бережанський склозавод, позивачка в період часу з 22.03.1999 по 26.07.2004 (05 років 04 місяці 04 дні) виконувала роботу в шкідливих умовах в скляному виробництві - набирала гарячу скломасу вручну та працювала на посаді набирач скломаси (арк.справи 17).

Відповідно до висновків щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 19.12.2002 № 172/05, від 06.03.2001 № 042/05 державної експертизи умов праці встановлено, що за результатами атестації проведеної у 1998 та 2001 роках ВАТ «Бережанський склозавод» обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 по посаді «набирач скломаси». Згідно із висновком щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 31.01.2006 № 05-02/037 державної експертизи умов праці встановлено, що за результатами атестації проведеної у 2005 році ВАТ «Бережанський склозавод» обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 по посаді «складальник скломаси» (арк. справи 19).

Окрім цього, відповідно до довідки від 09.10.2023 № 09/10/2, виданої ВАТ Бережанський склозавод, відповідно до класифікатора професій ДК 003-95 Код КП-7322.2, КОД ОКЛДТР-14820, ВИПУСК ЕТКС44 - «набирач скломаси» перейменовано на «складальника скломаси» КОД КП-7322.2 КОД ЗКППТР-14820, випуск ЕТКД-44 (арк.справи 18).

За наведених обставин справи, зважаючи на надані до матеріалів судової справи докази в підтвердження трудової зайнятості позивачки на посадах згідно Списку №1, суд дійшов висновку про підтвердження пільгового страхового стажу у позивачки в розрізі вказаних вище періодів.

При цьому, суд критично оцінює підстави відмови в зарахуванні періодів роботи позивачки та зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації, в тому числі довідок щодо пільгового стажу, з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу з підстав неналежного оформлення довідки про підтвердження наявного трудового стажу.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, інших первинних документів.

За наведених вище мотивів, суд дійшов висновку, що оскаржуване у справі рішення відповідача 1, є протиправним та підлягає скасуванню, а періоди роботи позивачки на Бережанському склозаводі (ВАТ Бережанський склозавод) з 22.03.1999 по 26.07.2004 підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, враховуючи завдання адміністративного судочинства, яке полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя, - з метою повного та належного захисту прав позивача, суд вважає, що ефективний та належним способом захисту порушеного права позивача в даній справі є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву позивачки від 13.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах, то суд вважає цю вимогу передчасною, оскільки належний орган Пенсійного фонду ще не вирішив питання про зарахування зазначеного періоду роботи позивача до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

У свою чергу частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №06 від 19.10.2023 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область,08500 );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 );

Головуючий суддя Мірінович У.А.