Справа № 580/10074/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Ключковича В.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року, зокрема, повернуто позовну заяву в частині про визнання протиправними дій, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром, з 01.04.2019, з 01.03.2022 та у не нарахуванні та не виплаті йому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 до 25.04.2023 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію в розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, у розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 з урахуванням індексації, встановленої постановою №118, та здійснити нарахування та виплату без обмеження максимальним розміром щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн відповідно до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, починаючи з 01.07.2021 до 25.04.2023.

Не погодившись з ухвалою суду в частині повернення позовної заяви, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині повернення позовної заяви та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.ч. 1-2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями частини 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У відповідності до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.04.2019, з 01.03.2022, з 01.03.2023 та у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 82 % грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, в розмірі 82 % грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 з урахуванням індексації встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118, в розмірі 82 % грошового забезпечення без обмеження максимальним розміромз 01.03.2023 року з урахуванням індексації встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 та додатково враховуючи індексацію встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 та здійснити нарахування та виплату без обмеження максимальним розміром щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.07.2021 року.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання (вх. від 26.10.2023) ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовлено повністю. Позовну заяву залишено без руху.

В даній ухвалі позивачу запропоновано в десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, надати, зокрема, заяву щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням поважних причин його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом.

Суд першої інстанції виходив з того, що, звертаючись до суду 26.10.2023, позивач пропустив шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання протиправними дій, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.04.2019, з 01.03.2022, та у ненарахуванні та невиплаті йому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію в розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, у розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 з урахуванням індексації, встановленої постановою КМУ №118, та здійснити нарахування та виплату без обмеження максимальним розміром щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн відповідно до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, починаючи з 01.07.2021.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій послався на приписи частини 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) та висновки Верховного Суду, що викладені в ухвалі від 25.09.2023 у справі №380/1907/23. Позивач зазначив, що обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року заяву (вх. від 06.11.2023 № 48204/23) ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задоволено частково.

Прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.03.2023 та у не нарахуванні та не виплаті йому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 26.04.2023;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію у розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2023 з урахуванням індексації, встановленої постановою КМУ №168 та здійснити нарахування та виплату без обмеження максимальним розміром щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, починаючи з 26.04.2023.

Повернуто його позовну заяву в частині про визнання протиправними дій, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром, з 01.04.2019, з 01.03.2022 та у ненарахуванні та невиплаті йому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 до 25.04.2023 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію в розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, у розмірі 82% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 з урахуванням індексації, встановленої постановою №118, та здійснити нарахування та виплату без обмеження максимальним розміром щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00грн відповідно до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, починаючи з 01.07.2021 до 25.04.2023.

У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

У зазначеній ухвалі суд першої інстанції вказав, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Також, суд першої інстанції послався на висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду, що викладені в постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, згідно яких, отримання позивачем листа відповідача від у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Щодо посилання позивача на положення ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII, суд першої інстанції зазначив, що заявлений предмет спору не стосується визначення права та періоду на перерахунок пенсії позивача, натомість, стосується правильності обчислення її розміру після проведеного перерахунку та обраного позивачем способу відновлення порушеного, на його думку, права на вірний розмір пенсії після такого перерахунку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що строк звернення до суду обчислюється саме, відповідно до вимог ст.122 КАС України, з дня отримання пенсійної виплати за визначений період. Як наслідок, наявні підстави повернути позивачу позовну заяву в частині позовних вимог щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.04.2019, з 01.03.2022 та нарахування з 01.07.2021 до 25.04.2023 та виплати щомісячної доплати до призначеної пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до вказаної вище постанови Уряду.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, включно, право на пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених статтями 22 та 64 Конституції України.

Водночас, право на судовий захист гарантується статтями 55 та 124 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою, четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» установлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

В силу вимог ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, законодавцем прямо передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій не проведений з вини органів Пенсійного фонду України провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Розглядаючи питання застосування строку звернення до суду у правовідносинах щодо перерахунку пенсії у зв`язку із зміною розміру видів грошового забезпечення, Верховний Суд у рішенні від 15 лютого 2018 року в зразковій справі № 820/6514/17 зробив висновок, що КАС України є загальним законом, яким урегульовано строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість, спеціальним законом, яким урегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених із військової служби та строки перерахунку пенсії, є Закон № 2262-ХІІ.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зазначає, що після виконання рішення суду у справі № 640/4595/21 розмір його пенсії з 01.04.2019 по 30.06.2021 та з 01.03.2022 визначається з урахуванням обмеження максимального розміру.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року у справі № 640/4595/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахунок пенсії з 01.04.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» на підставі Довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 22.01.2021 №22/6-1015 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, з урахуванням основного розміру пенсії - 82 % від визначеного в цій Довідці розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії - 22274,00 грн, що включає в себе: посадовий оклад - 5920,00 грн; оклад за військовим званням - 1480,00 грн; надбавку за вислугу років (50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням) - 3700,00 грн; надбавку за особливості проходження служби (50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) - 5550,00 грн, надбавку за кваліфікацію (5% посадового окладу) - 296,00 грн; надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15% посадового окладу) - 888,00 грн та премію (75% посадового окладу) - 4440,00 грн, з урахуванням виплаченого. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Згідно розрахунку пенсії за вислугу років на 01.04.2019 по пенсійній справі № N/A 4764, підсумок пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) 18 264,68 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 14 970, грн.

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провело з 01.04.2019, як вказано в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2021 у справі № 640/4595/21, перерахунок позивачу пенсії, однак, обмежило максимальний розмір пенсії.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що спір щодо обмеження максимального розміру пенсії у даній справі безпосередньо стосується здійснення відповідачем з 01.04.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_4 , у зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення.

Водночас, застосовування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, матиме наслідком неможливість реалізації позивачем права, передбаченого статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії (в тому числі, визначення правильного розміру пенсії), у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення у межах, встановлених статтею 51 цього Закону строків.

Щодо посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19, колегія суддів зазначає, що вони є нерелевантними до спірних правовідносин, оскільки, правовідносини в справі № 240/12017/19 виникли щодо соціального захисту громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Під час розгляду справи № 240/12017/19 Верховний Суд не оцінював норми статті 122 КАС України в їх взаємному зв`язку з нормами частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII, що виключає можливість застосування висновків, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, до даної справи № 580/10074/23.

Враховуючи вищезазначене, висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду є помилковим.

Приписами частини 5 статті 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Також, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»).

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, у справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також, з норм міжнародного права, повернення позовної заяви в частині унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви в частині, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню частині повернення позовної заяви, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Згідно частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року в частині повернення позовної заяви скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.