Справа № 629/6169/23
Суддя: КАРАЩУК Т. О.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/6169/23
Номер провадження 2-а/629/6/24
31.01.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Кремінь М.О., розглянувши в м.Лозова в приміщенні суду адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 -Балли Владислава Володимировича до Головного управління Національної поліції в Харківській області в особі Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області, третя особа- Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в частині подвоєння штрафу, представник відповідача за довіреністю -Тищенко Вікторія Володимирівна, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.08.2023 року поліцейським відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом нібито керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. В той день, як зазначив ОСОБА_1 працівниками поліції не було складено жодного іншого протоколу чи постанови. 14.09.2023 року позивач побачив в клієнт-банкінгу, що його картковий рахунок було заблоковано банком. З Лозівського ВДВС ОСОБА_1 стало відомо про накладений арешт на грошові кошти. 13.10.2023 року позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та дізнався про те, що відносно нього було складено 14.08.2023 року постанову №324741 за фактом керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування. Відповідно до вказаної постанови на позивача було накладено штраф в розмірі 20 400 грн, однак протягом 15 днів сплачено його не було, у звязку з чим розмір штрафу було подвоєно та тепер сплаті підлягає 40 800 грн. ОСОБА_1 зазначив, що вказану постанову він не отримував, про її існування не знав, як і про подвоєння штрафу, до 13.10.2023 року. Так, позивач вказав, що постанова в частині подвоєння штрафу є незаконною, безпідставною та необґрунтованою, оскільки постанова йому не була вручена і він не знав про неї.
Ухвалою суду від 10.01.2024 року провадження у справі було відкрито.
порушено не було. Враховуючи вище вказане, представник просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
30.01.2024 року представником позивача долучено відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідач не спростував тверджень і аргументів викладених позивачем. Крім того, предметом розгляду справи є саме подвоєння штрафу, жодних заперечень і обґрунтувань законності подвоєння штрафу відповідачем не надано. Також, представник позивача наполягав на викладеному у позові щодо не вручення ОСОБА_1 постанови та наполягав на задоволенні позову.
В судове засіданні ОСОБА_1 та його представник не зявилися, представником у відповіді на відзив зазначено про розгляд справи за відсутності його та довірителя.
Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Фіксування судового засідання не здійснювалось.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
14.08.2023 року поліцейським ВРПП Лозівського РВП старшим сержантом поліції Маринич Юрієм Миколайовичем було складено постанову серії БАД №324741 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 20 400, 00 грн за порушення ч.4 ст.126 КУпАП(а.с.9).
Відповідно до ст. 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
Позивач у позові зазначив, що не отримував постанову, не знав про її існування до 13.10.2023 року та вказав, що 14.08.2023 року відносно нього було складено лише протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
В спірній постанові вказано, що ОСОБА_1 відмовився від отримання та підпису вказаної постанови, про це зазначає і представник відповідача.
Так, аналізуючи вище викладене, суд ставить під сумнів доводи позивача стосовно не отримання постанови та те, що він не знав про її існування до 13.10.2023 року, оскільки про протокол, складений поліцейським в той же день, йому відомо та доказів ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження лише 13.10.2023 року суду не надано, як і доказів заблокованого карткового рахунку, про який вказує позивач.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в спірній постанові зазначено, що на підставі статті 307, частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з порушника подвійний розмір штрафу 40 800, 00 грн.
Так, предметом спору є саме подвоєння штрафу, визначеного постановою. Законність винесення постанови за ч.4 ст.126 КУпАП позивачем не оспорюється, а тому доводи та докази з цього питання досліджуватись не будуть.
Так, згідно із положеннями ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення
адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Статтею 308 КУпАП визначено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (зараз і далі по тексту на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Статтею 24 Закону України Про виконавче провадження,, передбачено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.
Обов`язковість постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована ст. 298 КУпАП, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
З урахуванням вище викладеного, зважаючи на всі докази в їх сукупності, суд вважає, що зазначення в спірній постанові подвійної суми штрафу, у разі його несплати, відповідає вимогам чинного законодавства.
Щодо правомірності дій ГУ НП в Харківській області в особі Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області стосовно передання постанови до виконавчої служби для подальшого примусового виконання та дій виконавчої служби щодо примусового стягнення саме подвійного розміру штрафу позивачем не оспорюються, а тому судом досліджуватись не будуть.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).
Відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, оскільки постанова в частині зазначення що, у разі несплати штрафу в визначені строки, підлягає стягненню подвійна сума штрафу, відповідає вимогам КУпАП та не є протиправною, оскільки визначення в даному випадку це є лише попередженням особи про наслідки невиконання постанови.
Таким чином, оскільки позивачем оспорюється лише рішення працівника поліції в частині подвоєння штрафу, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Згідно ст.139 КАС України, з урахуванням відмови у задоволенні позову, сплата судового збору покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 25, 72, 77, 90, 168, 246, 258, 293, 305, 307, 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову представника ОСОБА_1 -Балли Владислава Володимировича до Головного управління Національної поліції в Харківській області в особі Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області, третя особа- Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в частині подвоєння штрафу - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач -Головне управління Національної поліції в Харківській області в особі Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, , адреса місцезнаходження: вул. Жон Мироносиць, буд.13, м. Харків, 61002.

Третя особа -Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , адреса місцезнаходження: вул. М. Грушевського, буд.7, м. Лозова, Харківська область.

Суддя Т.О.Каращук