Справа № 160/1552/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
31 січня 2024 р.Справа №160/1552/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСПРОМЗБУТ» про забезпечення адміністративного позову у справі №160/1552/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСПРОМЗБУТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСПРОМЗБУТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 12-рл від 15 січня 2024 року;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСПРОМЗБУТ» про забезпечення позову у справі №160/1552/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСПРОМЗБУТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №12-рл від 15 січня 2024 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/1552/24 за позовом ТОВ «СЕРВІСПРОМЗБУТ» про визнання протиправним розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії.
29.01.2024 позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просить:
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
В обґрунтування заяви заявник зазначає, що у зв`язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформації про анулювання оскаржуваних в межах справи №160/1552/24 ліцензій, ТОВ «СЕРВІСПРОМЗБУТ» не має можливості здійснювати роздрібну торгівлю пальним, оскільки не може зареєструвати акцизні накладні у відповідному реєстрі, з огляду на те, як зазначено у квитанції №1-АН від 26.01.2024 року «Документ не може бути прийнятий. Порушено вимоги ст. 15 Закону України №481, а саме: суб`єкт господарювання платник акцизного податку, який реалізує пальне, повинен мати ліцензію».
Отже, вважає позивач, невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та третіх осіб, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
При розгляді заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Як заначено вище, судом за заявою позивача вже забезпечені позовні вимоги шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №12-рд від 15.01.2024 року. Вказаний вид забезпечення є достатнім, оскільки фактично зупиняє рішення суб"єкта владних повноважень, тобто у правовідносинах між позивачем та відповідачем поновлюється той стан, який мав місце до прийняття оскаржуваного рішення. Відтак, всі дії вчинені на виконання оскаржуваного розпорядження, на час зупинення його дії, не мають юридичної сили.
Отже, суд зазначає, що у випадку задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області видалити інформацію з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним щодо анулювання ліцензій ТОВ «СЕРВІСПРОМЗБУТ», судом фактично буде ухвалено рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
За висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17, постанові Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №420/4037/20, позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Крім того, у разі не виконнання рішення суду, що набрало законної сили, позивач має право звернутися до суду в порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи вищезазначене, позивачем не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень ст. 150 КАС України, а тому заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150-156, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСПРОМЗБУТ» про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії у справі №160/1552/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСПРОМЗБУТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії -відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона