Справа № 160/30690/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач), в якій просить суд:
- період роботи з 02.07.1982 року по 05.10.1983 року;
- період роботи з 23.02.1987 року по 09.03.1988 року;
- період роботи з 01.01.1991 року по 02.10.1991 року;
- період роботи з 03.02.1999 року по 22.08.2000 р.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 з урахуванням правової позиції, викладеної судом у рішенні.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача про відмову в призначення позивачу пенсії за віком, оскільки протиправно не зараховано періоди періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки через недоліки її оформлення та ведення.
15 грудня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, зазначає, що відмовив позивачу в призначенні пенсії через недоліки оформлення та ведення трудової книжки.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
06 липня 2023 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням відповідача від 14.07.2023 року №15 відмовлено позивачу в призначенні пенсії. Зазначено, що в наявності страховий стаж 14 років 05 місяців 18 днів при 30 необхідних. До страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки ім`я та по-батькові заявниці не відповідає паспортним даним (рос. частина). Згідно паспортних даних (рос. частина) заявниця ОСОБА_2 , а в трудовій зазначено ОСОБА_3 . Для зарахування періодів роботи необхідно надати довідки, оформлені належним чином.

- до страхового стажу не буде зараховано:

* період роботи з 02.07.1982 року по 05.10.1983 року, оскільки відсутня назва організації, куди прийнято на роботу та повна дата наказу про прийняття;

* періоди роботи з 23.02.1987 року по 09.03.1988 року, з 01.01.1991 року по 02.10.1991 року, оскільки в записах про звільнення печатка не читається;

* період роботи з 1999 року по 2000 року, оскільки в даті прийняття наявне виправлення.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 06.09.1973 року №656 затверджено постанову «Про трудові книжки робітників та службовців» (далі Порядок №656).

Порядок №656 містить наступні положення:

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Трудові книжки ведуться усім робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (п. 1 Порядку №656).

Заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації у присутності працівника. Відомості про працівника засвідчуються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою (п. 5 Порядку №656).

З кожним записом, що вноситься до трудової книжки (вкладиш), призначення, переміщення та звільнення адміністрація зобов`язана ознайомити власника цієї книжки (п. 7 Порядку №656).

Трудові книжки зберігаються в адміністрації підприємства, установи, організації як бланки суворої звітності, а при звільненні робітника чи службовця видаються йому руки (п. 11 Порядку №656).

При звільненні робітника чи службовця всі записи про роботі, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації, засвідчуються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою (п. 13 Порядку №656).

Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п. 18 Порядку №656).

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємства, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 (далі Інструкція №162)

Згідно п. 1.1. Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудової діяльності робітників та службовців.

Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій*, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 2.2. Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати.

У трудову книжку вносяться:

відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність;

відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;

відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства;

відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Стягнення до трудової книжки не записуються.

Пунктом 2.3. Інструкції №162 встановлено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження).

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301 (далі Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до п. 1 Інструкції №57 про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерство праці України, Міністерство юстиції України, Міністерство соціального захисту населення України від 29.07.1993 №57 (далі Інструкція №57) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 2.2. Інструкції №57 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Пунктом 2.11. Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

В свою чергу за п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п. 2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Основним правовим питанням в цій справі є визначення правових наслідків недоліків оформлення та ведення трудової книжки позивача. З цього приводу суд враховує також судову практику Верховного Суду.

Відповідно до Постанови №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на її особисті права

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 року по справі №569/16691/16-а.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року по справі №307/541/17.

Щодо зауваження про розбіжність анкетних даних позивача російською мовою в трудовій книжці та паспорті громадянина України.

Згідно трудової книжки позивача від 30.07.1979 року НОМЕР_2 вона належить особі « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до паспорту громадянина України позивача від 14.06.2002 року НОМЕР_3 російською анкетні дані позивача є наступними: « ОСОБА_1 », рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд констатує формальний характер зауважень відповідача до трудової книжки позивача, оскільки в іншій частині її зміст дозволяє однозначно встановити її достовірність та належність як документу, що міститься відомості про стаж позивача в періоди його роботи (загальна подібність анкетних даних російською мовою, співпадіння року народження).

Отже, трудова книжка позивача має бути врахована при призначенні їй пенсії та визначення наявного стажу.

Також відповідач визначив конкретні зауваження до записів у трудовій книжці позивача, яку він сам не прийняв в цілому як джерело інформації про страховий стаж позивача. Суд зазначає, що заперечення «наперед» є втручанням в сферу прав і законних інтересів позивача, оскільки за змістом є невизнанням права, висловленим у індивідуально правовому акті. За таких обставин, суд вважає за необхідне вирішити спір і щодо цих зауважень.

Щодо періоду з 02.07.1982 року по 05.10.1983 року.

Відповідач вказав, що стосовно цього періоду відсутня назва організації, куди прийнято на роботу, а також повна дата наказу про прийняття.

В трудовій книжці позивача вказано:

« 5. 02.07.1982 прийнята учнем манікюрші №444к 1982 г. пр. 596/к от 08.09.82г.;

7. 05.10.1983 року звільнена за власним бажанням, ст. 38 Кодексу законів про працю УРСР пр.437к от 05.10.83 г».

Дійсно, відсутня повна дата наказу про прийняття на посаду, однак дата початку роботи визначена належним чином, в зв`язку з чим це зауваження не має юридичного значення та є формальним. Назва організації міститься на печатці, яка проставлена на записах 5-7, однак є непридатною для прочитання. Суд констатує, що до позивача не може бути застосовано негативний наслідок в зв`язку з цією обставиною, оскільки трудова книжка заповнена 30.07.1979 року, в зв`язку з чим з урахуванням розумності необхідно враховувати природну зношуваність окремих елементів документу. В цій справі відсутні підстави для сумнівів у дійсності роботи позивача у цей період роботи, в зв`язку з чим він має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Щодо періодів з 23.02.1987 року по 09.03.1988 року, з 01.01.1991 року по 02.10.1991 року.

Ці періоди підтверджуються записами у трудовій книжці позивача № НОМЕР_4 , 21-22. Печатка на цих записах дійсно є непридатною до прочитання. Виходячи з викладених раніше підстав, суд не вважає це зауваження відповідача обґрунтованим, в зв`язку з чим цей період має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Щодо періоду роботи з 1999 року по 2000 року.

В трудовій книжці позивача наявні записи №29 і №30 щодо цього періоду роботи, запис №29 дійсно містить наведення у місяці прийняття на посаду. Водночас, таке наведення не позбавляє запис в цілому можливості для однозначного розуміння його змісту як 03.02.1999 року, на це ж вказує і дата наказу про прийняття на посаду 01.02.1999 року. В свою чергу запис №30 є належним, зауважень до нього відповідач не висунув. Отже, період є однозначно визначеним та підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Суд висновує, що періоди роботи з 02.07.1982 року по 05.10.1983 року, з 23.02.1987 року по 09.03.1988 року, з 01.01.1991 року по 02.10.1991 року, з 03.02.1999 року по 22.08.2000 року мають бути зараховані відповідачем до страхового стажу позивача.

В цій справі позивач не є та не може бути відповідальною особою за формальні недоліки в оформленні та веденні її трудової книжки, допущені посадовою особою роботодавців.

Вищевикладене вказує на протиправний характер правової поведінки відповідача. Відповідно, суд вважає протиправним рішення відповідача від 14.07.2023 року №15, в зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання відповідача зарахувати відповідні періоди суд зауважує, що наразі відповідач не врахував трудову книжку позивача як джерело відомостей про стаж в цілому. За таких обставин наразі відсутні правові для зобов`язання зарахувати відповідні періоди, оскільки вони містяться в трудовій книжці позивача, яка відповідачем відхилена в цілому. Обставина висловлення відповідачем зауважень до окремих періодів роботи позивача вказаного не спростовує, при цьому щодо таких періодів судом у висновку надано правову оцінку, яку відповідач зобов`язаний врахувати при повторному розгляді питання про призначення позивачу пенсії вже з урахуванням трудової книжки позивача як джерела відомостей про стаж позивача.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне частково вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням трудової книжки позивача, а також з урахуванням висновків суду в цій справі.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується квитанціями від 18.09.2023 року. Суд зауважує, що в цій справі позивачем заявлено одну основну позовну вимогу та одну похідну позовну вимогу, яка не є окремим об`єктом справляння судового збору. Відповідно, судовий збір сплачено в більшому розмірі, ніж встановлено законодавством, в зв`язку з чим стягненню на користь позивача підлягає саме належна до сплати сума судового збору (1073,60 грн), в свою чергу сума 1073,60 грн є надмірно сплаченою та може бути повернута позивачу за його клопотанням

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, вул. Ольги Кобилянської, буд. 1 / площа Центральна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 14.07.2023 року за №15 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.07.2023 року, з урахуванням трудової книжки ОСОБА_1 від 30.07.1979 року НОМЕР_2 , а також з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, вул. Ольги Кобилянської, буд. 1 / площа Центральна, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко