Справа № 725/5228/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5228/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

31 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 , викладене в протоколі №49 від 23 травня 2013 року, в частині щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, згідно вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 01.08.1990 року по 14.08.2019 рік проходив військову службу у Збройних Силах України, вислуга 28 років 11 місяців.

На підставі пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача звільнено з військової служби у запас з урахуванням підпункту «б», тобто за станом здоров`я.

Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.02.2011 року сім`ї позивача, у складі на той час п`ятьох чоловік, був виданий ордер на проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

Зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 за №199 від 14.08.2019 року слідує, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.1918 №260, за 2019 рік не отримував. Службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України забезпечений на квартирному обліку перебуває. Окрім цього, позивача було виключено зі списків особового складу військової частини та направлено для зарахування на військовий облік до Чернівецького об`єднаного міського військового комісаріату Чернівецької області (правонаступник Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки).

Довідкою від 14.03.2019 р. №2/1469 та довідкою від 16.03.2019р. №61/3158 підтверджується, що позивач приймав безпосередньо участь в антитерористичній операції та йому видано Пенсійне посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до списку квартир, що пропонується до виключення з числа службового житла Міністерства оборони України та надання військовослужбовцям Чернівецького гарнізону для постійного проживання, із зняттям військовослужбовців з квартирного обліку від 14.05.2016 р., позивач та члени його сім`ї, які складаються з дружини ОСОБА_6 , 1974 р.н., сина ОСОБА_3 , 1997 року народження, зараховані на квартирний облік 29.06.2004р. В подальшому до членів сім`ї позивача, які взяті на облік зараховано також ОСОБА_4 , 1946 р.н. та ОСОБА_5 , 1946 р.н. Останні, згідно поданих представником позивача у ході судового розгляду справи Свідоцтв про смерть, померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та 29.12.2021 року відповідно.

Згідно відомостей про стан забезпечення військовослужбовця житлом за попереднім місцем служби позивач: не забезпечувався відповідно до довідки Одеського інституту сухопутних військ №9 від 22.06.1994 р.; не забезпечувався відповідно до довідки КЕВ м. Яворів №19 від 01.03.2011 р.; не забезпечувався відповідно до довідки КЕВ м. Володимир-Волинський №284 від 21.06.2001 р.; забезпечувався службовим житлом відповідно до довідки КЕВ м. Чернівці №77 від 08.07.2013 р.; не забезпечувався відповідно до довідки КЕВ м. Рівне №52 від 30.04.2013 р.

Місцем фактичного проживання позивача зазначено: АДРЕСА_2 , характеристика житла, яке надається: 3-кімнатна, житлова площа 63,6 кв. м., ордер МВК №5 від 28.02.2011р.

Відповідно до протоколу №49 від 23.05.2013 року, засіданням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 при розгляді особової житлової справи позивача та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №37 від 15.02.2013 р. про направлення позивача для подальшого проходження служби до м. Рівне постановлено зняти з квартирного обліку позивача відповідно до п.п.2.15. та 2.19 Наказу МОУ №737 від 30.11.2011р. та виключити з контрольних списків військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які перебувають на квартирному обліку та потребують поліпшення житлових умов.

За інформацією згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 за № 199 від 14.08.2019 р. позивача звільнено 01.07.2019 р. з військової служби у запас за станом здоров`я. З 14.08.2019 р. виключено зі списків особового складу, ycix видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Чернівецького об`єднаного міського військового комісаріату Чернівецької області. При цьому, вислуга років позивача у Збройних Силах України станом на 14.08.2019 р. становила 29 календарних років. Поміж тим зазначається, що службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України забезпечений, на квартирному обліку перебуває.

З листа Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено щодо взяття його та членів його сім`ї у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на квартирний облік.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що житла або ж грошової компенсації взамін житла від Міністерства оборони України не отримував, а його звільнення не є підставою для відмови у зарахуванні на вказаний облік, як i не включення у список ociб, які користуються правом отримання житлових приміщень, iз зарахуванням строку перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби. Оскільки при звільненні він направлений для зарахування на військовий облік до відповідача Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та перебуває у останнього на військовому обліку, позивач вважає, що відмова щодо взяття його та членів його сім`ї у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на квартирний облік є безпідставною та незаконною.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Згідно з частинами першою та другою статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Однією з гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення їх та членів їхніх сімей жилими приміщеннями, закріплене частиною першою статті 31 ЖК УРСР (тут і далі в редакції на час спірних відносин), згідно з якою громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства УРСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до частини першої статті 9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Згідно зі статтею 34 ЖК УРСР такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством. Облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання (стаття 37 ЖК УРСР).

Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» учасникам бойових дій надається право на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Згідно статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом УРСР та іншими нормативно-правовими актами.

На виконання статті 12 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями №1081 від 03 серпня 2006 року.

Відповідно до пункту 26 вищезазначеного Порядку (в редакції, чинній на момент переміщення позивача по військовій службі до гарнізону в місті Рівне та зняття позивача з обліку у військовій частині НОМЕР_2 ) військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені в пункті 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30 листопада 2011 року, яка регулювала порядок забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців на момент переїзду позивача на військову службу до іншого гарнізону.

Відповідно до пункту 2.18.вказаної Інструкції (тут і далі в редакції на час спірних відносин) військовослужбовці знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт.

Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.

При цьому абзацами 3-5 пункту 2.14 Інструкції від 30 листопада 2011 року №737 визначено, що перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.

Другий примірник облікової справи (додаток 7) та другий примірник Картки обліку видаються військовослужбовцю під час отримання ним довідки (додаток 3) про перебування на квартирному обліку за попереднім (останнім) місцем проходження служби та зняття з обліку, виданої командиром військової частини та відповідного квартирно-експлуатаційного відділу (далі - КЕВ) чи квартирно-експлуатаційної частини (далі - КЕЧ) району, яка скріплюється печаткою КЕВ (КЕЧ) району, та довідки (додаток 4) про здачу жилого приміщення.

Відповідно до пункту 2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби у запас або відставку, за віком, станом здоров`я, у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житлового приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.

Пунктом 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (тут і далі в редакції на час спірних відносин) визначено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).

Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Також, відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081 (тут і далі в редакції на час спірних відносин), на засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Аналогічна норма закріплена й в пункті 2.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737.

Отже, закріплене право військовослужбовця бути присутнім на засіданні житлової комісії кореспондує обов`язок житлової комісії повідомити його про дату, час та місце призначеного засідання.

Зважаючи на наведене вище та з урахуванням фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що допущені відповідачем порушення, зокрема, недотримання порядку зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку, є обґрунтованою підставою для визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , викладене в протоколі №49 від 23 травня 2013 року, в частині щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Зокрема, судом встановлено, що позивач не був повідомлений про день та час засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 з питання зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та участі у цьому засіданні він не брав.

Окрім того, позивачу не було вручено рішення про зняття з квартирного обліку та витяг з цього рішення житлової комісії у п`ятнадцятиденний термін з дати проведення засідання, що передбачено пунктом 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30 листопада 2011 року.

Таким чином, позивач не був повідомлений про зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_2 , оскільки він отримав лише довідку про перебування на квартирному обліку та особову справу, а не оскаржуване рішення житлової комісії відповідача про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

Зазначене вказує на недотримання військовою частиною НОМЕР_2 положень пункту 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та підтверджує доводи позивача про порушення його права та права його сім`ї на перебування на обліку для поліпшення житлових умов з метою подальшого одержання житлового приміщення з державного житлового фонду.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідач міг передбачити, що, за умови зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_2 , не направлення до військової частини у місто Рівне першого примірника його облікової справи разом з першим примірником картки обліку не забезпечить позивачу можливості стати на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов за новим місцем служби та унеможливить подальше одержання ним житлового приміщення з державного житлового фонду.

Отже, дії відповідача призвели до порушення визначеного пунктом 2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями права позивача на залишення на обліку у військовій частині до одержання ним житлового приміщення з державного житлового фонду під час звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині оскарження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , викладеного в протоколі №49 від 23 травня 2013 року, в частині щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржено, відповідно в апеляційному порядку не переглядається.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в частині задоволених позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.