Справа № 821/1560/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року

м. Київ

справа №821/1560/17

касаційне провадження № К/9901/61773/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Гончарової І.А.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018 (головуючий суддя - Домусчі С.Д., судді - Коваль М.П., Кравець О.О.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Управління, відповідач, податковий орган) в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Управління від 28.07.2017 №003401405 про застосування штрафних санкцій на суму 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення не ґрунтується на фактичних обставинах, оскільки факту продажу алкогольного напою (пива) не відбулось, відтак застосування до позивача штрафних санкцій не ґрунтується на положеннях Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Херсонський окружний адміністративний суд постаново від 01.12.2017 у задоволенні позову відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 17000,00 грн за порушення вимог статті 15 Закону №481/95-ВР з підстав продажу позивачем алкогольних напоїв без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 30.08.2018 скасував рішення суду першої інстанції, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення Управління від 28.07.2017 №003401405.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган безпідставно застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 17000,00 грн за порушення вимог статті 15 Закону №481/95-ВР, оскільки факту продажу алкогольних напоїв не відбулось.

Управління оскаржило рішення суду апеляційної інстанцій до Верховного Суду, який ухвалою від 02.11.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги податковий орган посилається на неврахування судом апеляційної інстанції фактичних обставин у справі, зокрема: встановленого в акті перевірки факту реалізації позивачем алкогольних напоїв без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Наполягає на правомірності застосування оскаржуваним рішенням фінансової санкції у вигляді штрафу за вказані порушення вимог Закону №481/95-ВР.

Позивач правом подання відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає її розгляду.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 30.01.2024 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, призначив справу до касаційного розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 31.12.2024.

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, контролюючим органом проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює свою господарську діяльність позивач.

За результатами перевірки складено акт від 20.07.2017 №274/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону №481/95-ВР, яке полягає в тому, що 16.11.2016 о 12:57 здійснено реалізацію алкогольних напоїв, а саме: дві пляшки пива «Жигулівське» 1,5 л (алкогольне) за ціною 30,00 грн за пляшку, всього на суму 60,00 грн, в період, коли у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки попередня ліцензія №5-21-10-64-13011 діяла з 10.11.2015 по 10.11.2016, а наступна ліцензія №6-21-10-64-19828 діє з 21.11.2016 по 21.11.2017.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.07.2017 №003401405, яким на підставі статті 17 Закону №481/95-ВР до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 17000,00 грн.

Судами також установлено і не є спірним, що до 10.11.2016 позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії №5-21-10-64-13011 терміном дії з 10.11.2015 по 10.11.2016. В подальшому позивач, отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №6-21-10-64-19828 терміном дії з 21.11.2016 по 21.11.2017. Станом на 16.11.2016 була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з інформаційними базами податкового органу через касовий апарат позивача (фіскальний номер , заводський номер МТ80061779) зареєстровано продаж двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» 16.11.2016 о 12:57.

Водночас, зазначена операція з продажу двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» була відмінена 16.11.2016 о 12:57, на підтвердження чого позивачем надано до суду: ксерокопію копії чеку про скасування операції з продажу пива, яка відбулась 16.11.2016 о 12 годині 57 хвилин.; ксерокопію контрольної стрічки від 16.11.2016, в якій значиться продаж пива та відмова зазначеної операції; роздруківку від 01.06.2018 копії чеку з фіскальної пам`яті РРО від 16.11.2016 ІД №57, чек № 262001, ФН та роздруківку від 26.02.2018 копії чеку з РРО від 16.11.2016 ІД №57, чек № 262001, ФН , відповідно до якої 16.11.2016 відбулась відмова продажу алкогольного пива «Жигулівське» на загальну суму 60,00 грн; засвідчену копію витягу з Книги обліку розрахункових операцій №Р/2 (розпочато 01.10.2016, закінчено 21.06.2017), відповідно до якої за 16.11.2016 апелянтом було оприбутковано 137,60 грн за Z-звітом №262 від 16.11.2016; роздруківку від 26.02.2018 з фіскальної пам`яті РРО Z-звіту №262 від 16.11.2016 відповідно до якої 16.11.2016 апелянтом було отримано готівки в розмірі 137,60 грн; роздруківку від 26.02.2018 з фіскальної пам`яті РРО копій чеків від 16.11.2016, ІД №57, чек № 262002, ФН щодо продажу сигарет РотмансДем1 на суму 34,00 грн; чек №262003, ФН щодо продажу сигарет Бонд син., Бонд кр. на загальну суму 34,00 грн; копія Z-звіту №262 від 16.11.2016 за 16.11.2016 18:01 год. на суму продажу 137,60 грн.

Тобто, позивач 16.11.2016 отримав готівкові кошти за продаж товарів всього 137,60 грн, яка була оприбуткована в КОРО.

За даними контролюючого органу, зокрема копії витягу з АІС «Податковий блок» - позиції 19, 20, 21, (Дент (25) - 18,00 грн; Жигулівське мін (1,5) - 60,00 грн; Бонд син. - 35,00 грн; Сиг Столичн (25) - 17,60 грн; Сиг. Ротме - 34,00 грн; Бодн син - 17,00 грн; сиг Бонд кр. - 17,00 грн) та роздруківки з комп`ютерної бази позивач 16.11.2016 здійснив продаж товару на загальну суму 197,60 грн.

З урахуванням відміни продажу пива на загальну суму 60,00 грн, загальний розмір отриманої готівки 16.11.2016 становить 137,60 грн, що співпадає з наданими апелянтом роздруківкою від 26.02.2018 з фіскальної пам`яті РРО Z-звіту №262 від 16.11.2016 та засвідченої копії витягу з КОРО.

Копії наданих позивачем роздрукованих з фіскальної пам`яті РРО чеків (нефіскальних чеків) у сукупності з копією КОРО, в якій зафіксовано оприбуткування коштів за 16.11.2016 в розмірі 137,60 грн та наданої контролюючим органом копією витягу з АІС «Податковий блок», підтверджують факт того, що 16.11.2016 не відбулась операція з продажу двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» на загальну суму 60,00 грн.

Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, Верховний Суд виходить із такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі у тексті - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон №481/95-ВР.

Частиною 6 статті 15-3 Закону №481/95-ВР передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством (стаття 11 Закону №481/95-ВР).

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: - виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000,00 гривень.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Зазначені приписи законодавства зобов`язують суб`єктів господарської діяльності діяти згідно встановлених правил, невиконання яких зумовлює юридичну відповідальність, зокрема, застосування штрафних санкцій.

У справі, що розглядається судом апеляційної інстанції з`ясовано, що наявними матеріалами справи не підтверджено факт реалізації позивачем алкогольних напоїв без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у зв`язку з чим колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР, а тому оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, не спростованим доводами касаційної скарги, про наявність правових підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідач доводами касаційної скарги не спростовує висновків суду апеляційної інстанції. Контролюючий орган касаційною скаргою не обґрунтував і не зазначив, у чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права.

Відповідач у касаційній скарзі фактично просить про переоцінку, додаткову оцінку доказів стосовно встановлення фактичних обставин у справі, що знаходиться поза межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева В.В. Хохуляк І.А. Гончарова