Справа № 240/39850/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/39850/21

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася із позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) із позовом, у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ49ЖТ2161/77/АВ/П/ТД-ФС від 17.08.2021 року, винесену відносно Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 28 липня 2021 року відповідачем було проведено позапланову перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: господарську діяльність закладу громадського харчування - ланч-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване в АДРЕСА_1 . Наслідком перевірки став акт, складений за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці від 05.08.2021 року №ЖТ2161/77/АВ. На підставі такого акту перевірки Управлінням Держпраці у Житомирській області 17.08.2021 року винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ49ЖТ2161/77/АВ/П/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 120 000 грн. за допущення до роботи працівників без укладення з ним трудового договору. Позивач вважає таку постанову безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку із чим оскаржила таку в судовому порядку.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову стверджує, що під час здійснення у межах повноважень позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування виявлено порушення в частині допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу. В ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності ( АДРЕСА_1 , ланч-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») 28 липня 2021 року, відповідно до наданих письмових пояснень, виявлено, що на робоче місце допущена гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в м. Житомир, працює кухарем з 15.07.2021 року, режим роботи з 09.00 до 22.00, допущена до роботи фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , без укладення трудового договору та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Документи, що підтверджували би факт офіційного працевлаштування вищевказаної особи, (трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, наказ про прийняття, повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу) на день інспекційного відвідування відсутні. Порушення встановлено відносно двох осіб (гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 ) та усунуто на день складання акту. За таких обставин, на переконання представника відповідача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

28 липня 2021 року було проведено позапланову перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: господарську діяльність закладу громадського харчування - ланч-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване в АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено акт від 05.08.2021 року №ЖТ2161/77/АВ, яким встановлено порушення ст. 24 КЗпП України постанови КМУ № 413 від 17.06.2015 «Про порядок повідомлення Державній Фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення Формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

В акті зафіксовано, що в ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності ( АДРЕСА_1 , ланч-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») 28 липня 2021 року, відповідно до наданих письмових пояснень, виявлено, що на робоче місце допущена гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в м. Житомир, працює кухарем з 15.07.2021 року, режим роботи з 09.00 до 22.00, допущена до роботи фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , без укладення трудового договору та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Документи, що підтверджували би факт офіційного працевлаштування вищевказаної особи, (трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, наказ про прийняття, повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу) на день інспекційного відвідування відсутні. Порушення встановлено відносно двох осіб (гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 ) та усунуто на день складання акту.

17.08.2021 року Управлінням Держпраці у Житомирській області на підставі акта перевірки винесено постанову №ЖИ49ЖТ2161/77/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 120000 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом до суду за захистом порушеного, на його думку, права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (надалі - Закон №877) заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Згідно зі статтею 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання ч. 1 ст. 259 КЗпП України постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» від 21.08.2019 року № 823 (далі Порядок №823, який був чинним на час проведення перевірки).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823, в редакції чинній на момент проведення інспекційного відвідування позивача, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Положеннями Порядку № 823 не визначено тип заходу - плановий чи позаплановий, а лише форму - інспекційне відвідування чи невиїзне інспектування.

Так, інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис.

Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені п. 5 Порядку № 823, відповідно до приписів якого інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Згідно з п. 8, 9 Порядку № 823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності). Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Відповідно до п. 10 Порядку № 823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Згідно з п. 12 Порядку № 823 інспекторам праці забороняється, зокрема, розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведено у зв`язку з отриманням такої скарги.

Пунктами 16, 17 Порядку № 823 визначено, що за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Судом встановлено, що підставою для здійснення інспекційного відвідування був пп.3 п.5 Порядку 823, а саме: рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2, 4-7 цього пункту.

Так, відповідно до доповідної записики головного державного інспектора відділу з питань експертизи умов праці Книгіної М.М., №579 від 28.07.2021, зазначено, що в ході здійснення відділом своїх повноважень, щодо проведення інформаційної та роз`яснювальної роботи про неприпустимість допуску до роботи працівників без оформлення трудових відносин, при подальшому аналізі інформації, отриманої під час інформаційних візитів суб`єктів господарювання, були виявлені ознаки порушення законодавства про працю щодо не оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 .

Розглянувши та проаналізувавши дану доповідну записку, для перевірки фактів викладених у ній, керівником Управління було прийнято рішення, щодо проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування у відповідності до пп. з п. 5 Порядку № 823.

Під час здійснення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування виявлено порушення в частині допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу. В ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності ( АДРЕСА_1 , ланч-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») 28 липня 2021 року, відповідно до наданих письмових пояснень, виявлено, що на робоче місце допущена гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в м. Житомир, працює кухарем з 15.07.2021 року, режим роботи з 09.00 до 22.00, допущена до роботи фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 , без укладення трудового договору та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Документи, що підтверджували би факт офіційного працевлаштування вищевказаної особи, (трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, наказ про прийняття, повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу) на день інспекційного відвідування відсутні. Порушення встановлено відносно двох осіб (гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 ) та усунуто на день складання акту.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 зазначено, що на момент перевірки вона знаходилась на робочому місці АДРЕСА_2 , до роботи її допустила ФОП ОСОБА_1 , працює з 15.07.2021 на посаді кухаря, режим роботи з 09:00 по 22:00, пояснення надані 28.07.2021 року під час проведення заходу державного контролю.

10.08.2021 року позивачем інспектору праці було надано відповідь на припис у якій зазначено: «Я, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 повідомляю, що порушення відносно двох осіб: г. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунуто».

До відповіді на припис було надано квитанцію № 2, що формується на підставі повідомлення про прийняття працівника на роботу, що була подана 31.07.2021 року о 21:09. Відповідно до витягу запиту, що формується у ПФУ зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали офіційно працювати у позивача з 01.08.2021 року, що не заперечується самим позивачем.

Отже, викладене вище вказує на те, що виконані у встановлений інспектором праці строк вимоги припису свідчить про згоду позивача з виявленими порушеннями законодавства про працю під час інспекційного відвідування.

Така відповідь стосовно виконання припису про усунення виявлених порушень також дає можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були допущені позивачем до роботи без укладення трудового договору.

Виконання вимог припису не може бути правовою підставою для того, щоб не застосовувати до суб`єкта господарювання фінансової санкції і, відповідно, не звільняє від обов`язку понести відповідальність за вчинення порушень законодавства про працю, оскільки згідно з ч.7 ст.265 КЗпП України, сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю.

Тобто, вказаними нормами покладено одночасно на суб`єкта господарювання обов`язок, як щодо сплати штрафу за вчинене порушення, так і щодо його усунення.

Щодо попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю, слід зазначити таке.

З матеріалів справи слідує, що на підставі наданих суб`єктом господарювання документів та у відповідності до виявленого порушення було винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЖТ2161/77/АВ/П/ПВ від 05 серпня 2021 року. Суб`єктом господарювання на момент складення акту, внесення припису та винесення попередження було надано недостовірну інформацію щодо системи оподаткування, на якій перебував об`єкт відвідування на час проведення заходу державного контролю. У зв`язку з вищезазначеними обставинами інспектор діяв відповідно до п. 25 Порядку № 823: «Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.», а саме заходи у формі попередження.

Окрім того, інспектором напередодні передавання матеріалів справи інспекційного відвідування ще раз перевірялася наявна у справі інформація і під час такого дослідження було виявлено, що позивач відповідно до даних реєстру платників єдиного податку 14.02.2021 року була виключена із вищезазначеного реєстру. Тобто суб`єктом господарювання була надана інспектору недостовірна інформація щодо системи оподаткування і на момент проведення заходу державного контролю позивач знаходилась на загальній системі оподаткування, а отже до неї у відповідності до виявлених порушень накладається фінансова санкція у вигляді штрафу.

У зв`язку з наявними обставинами, інспектором було направлено лист на офіційну юридичну адресу позивача щодо скасування (відкликання) винесеного попередження, тобто інспектором було відкликано зазначену фінансову санкцію, так як система оподаткування суб`єкта господарювання передбачає застосування фінансової санкції у вигляді штрафу. Лист про скасування (відкликання) попередження було направлено цінним листом з описом вкладення на офіційну юридичну адресу позивача із зазначенням офіційного номеру телефону позивача та офіційної юридичної юридичної адреси.

Твердження позивача, що у відправленні вказано лише ФОП ОСОБА_1 та індекс 10009, що не є повною поштовою адресою позивача та те, що останній не міг отримати даний лист за таких обставин є помилковими та не відповідають дійсності, адже відповідно до інформації зазначеної в описі вкладення до цінного листа зазначено адресу відправки: АДРЕСА_3 , у накладній поштового відправлення Укрпошти №595 у полі одержувач зазначена наступна інформація: Фізична особа ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , тобто інспектором під час направлення даного листа у всіх документах було зазначено повна поштова адреса позивача, тобто аргументи позивача не відповідають дійсності та реальним обставинам справи.

При цьому, лише після відкликання попередження, упоноваженою особою відповідача була розглянута справа про накладення штрафу і винесена відповідна штрафна санкція, тобто було відсутнє подвійне притягнення об`єкта відвідування до відповідальності за порушення законодавства про працю.

Так, 17.08.2021 року уповноваженій особі було передано матеріали інспекційного відвідування для вирішення питання про накладення штрафних санкцій, що виноситься відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 і передбачає фінансову санкцію у формі штрафу, що виноситься відповідною уповноваженою особою.

Посилання позивача на те, що порушено строки винесення постанови не відповідають дійсності та суперечать затвердженому порядку про накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, так як відповідно до п. 3 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Щодо твердження позивача, що справа розглядається у 45 - денний термін слід зазначити, що цей термін у відповідності до статті 265 КЗпП України не застосовується у разі винесення штрафних санкцій за порушення передбаченого абз. ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Відповідно до ч.7 статті 265 КЗпП України зазначено, що заходи щодо притягнення до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого абзацами другим, третім, сьомим, восьмим, десятим частини другої цієї статті, застосовуються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених при проведенні перевірки порушень, тобто штрафні санкції накладають невідкладно, а справа, про накладення штрафу у відповідності до вимог Порядку № 509 розглядається без залучення суб`єкта господарювання на підставі матеріалів заходу державного контролю. Тобто перебіг терміну накладення штрафних санкцій починається з моменту отриманням уповноваженою особою документів передбачених у абз.2 п. 2 Порядку № 509, і так таке притягнення у разі дійсного виявленого порушення є невідкладеним.

Щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ЖИ49ЖТ2161/77/АВ/П/ТД-ФС від 17.08.2021, слід зазначити наступне.

Встановлено, що оскаржувана постанова була прийнята у відповідності до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок №509). Цей порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою ст. 265 КЗпП України та ч. 2-7 ст. 53 ЗУ «Про зайнятість населення»

Відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману прапю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі виконання припису центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та усунення виявлених порушень, передбачених абзацами четвертим - шостим, дев`ятим частини другої цієї статті, у визначені приписом строки заходи щодо притягнення до відповідальності не застосовуються.

Заходи щодо притягнення до відповідальності за вчинення порушення передбаченого абзацами другим, третім, сьомим, восьмим, десятим частини другої цієї статті застосовуються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених при проведенні перевірки порушень.

У відповідності до Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Встановлено, що повідомлення про одержання документів було направлено позивачу 18.08.2021 року, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення №302 від 18.08.2021.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справи про накладення штрафу здійснюється без повідомлення та залучення суб`єкта господарювання (об`єкта відвідування).

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Постанову про накладення штрафу ЖИ49ЖТ2161/77/АВ/ІІ/ТД-ФС від 17.08.2021 було направлено позивачу, шо підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення № 302 від 18.08.2021.

За таких обставин, суд вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були допущені до роботи позивачем без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а отже, встановлено порушення позивачем вимог ст.24 КЗпП України.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ49ЖТ2161/77/АВ/П/ТД-ФС від 17.08.2021 року.

На думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв згідно із вимогами ст. 19 Конституції України та спірне рішення прийняте ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому статтею 77 КАС України закріплено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи надані сторонами докази, їх достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачем не доведені, доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надано, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18-а, м. Житомир, 10008, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 січня 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович