Справа № 522/19868/23
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/42/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Чернявська Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ОДП 4657178 від 29.09.2023 року Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за здійснення стоянки на тротуарі (не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Представник Позивача вважає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та незаконним оскільки автомобіль був припаркований при повному заїзді на тротуар на перетині вулиць Грецької та Рішельєвської напроти будинку №24 приблизно о чотирьох метрах від нього ближче до входу до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований на самому куті вказаних вулиць, що підтверджується фактичними даними із сайту carparking.omr.gov.ua Одеської міської ради, які є доказами у розумінні статті 251 КУпАП, у тому числі фотознімки місця розташування автомобілю.

У пункті 15.10 ПДР наведено вичерпний перелік умов, за наявністю яких заборонено стоянку транспортних засобів. Підпунктами «Б» і «В» пункту 15.10 ПДР передбачено випадки заборони стоянки транспортних засобів на тротуарі. При цьому, слід звернути увагу на те що підпункт «Б» передбачає заборону стоянки для усіх транспортних засобів незалежно від категорії. Проте передбачено, що стоянка забороняється на тротуарах за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Отже, системний аналіз пункту 15.10 ПДР дає підстави зробити висновок про те, що правило, передбачене пунктом підпунктом «Б» пункту 15.10 ПДР є загальною правовою нормою по відношенню до підпункту «В» пункту 15.10 ПДР, яка є спеціальною по відношенню до підпункту «Б» і за своєю суттю є виключенням із цього правила.

У зв`язку з чим, Позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 4657178 від 29.09.2023 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 ; справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП закрити; Стягнути з Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 536 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи з викликом сторін по справі.

25 жовтня 2023 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відповідності до якого зазначено, що Позивач в своїй позовній заяві обґрунтовує свою правомірність здійснення стоянки на тротуарі посиланням на п. п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. та здійснив зупинку на місці безкоштовній стоянці.

Вважають, що посилання Позивача на приписи підпункту «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху безпідставними, оскільки він регулює ситуації, у яких тротуар позначено відповідним дорожнім знаком, установленим з табличкою. Такого знаку на місці фіксації правопорушення встановлено не було.

Також, з наведених фотознімків вбачається, що вказаний автомобіль не був припаркований у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці, як то передбачено п. 15.6 ПДР України.

Таким чином, вважають, що дії інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябініна С.М. з виявлення адміністративного правопорушення та винесення постанови про адміністративне стягнення є цілком правомірними і такими, що відповідають діючому законодавству, а дії позивача такими, що порушують ПДР України та передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, позов безпідставним та необґрунтованим.

15 листопада 2023 року від представника Позивача до суду надійшли пояснення до Відзиву на позовну заяву.

07 грудня 2023 року від представника Позивача до суду надійшли додаткові пояснення до Відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 08 грудня 2023 року представник Позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надавши пояснення по суті справи.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначила, що дії інспектора з паркування з виявлення адміністративного правопорушення та винесення постанови про адміністративне стягнення є цілком правомірними і такими, що відповідають діючому законодавству, а дії позивача такими, що порушують ПДР України та передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання 31 січня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Представник Позивача надав заяву про слухання справи за відсутності.

Представник Відповідача також надав заяву про слухання справи за відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29 вересня 2023 року інспектором з паркування Рябініним Святославом Миколайовичем було виявлено порушення водієм транспортного засобу марки TOYOTA CAMRY, д/н НОМЕР_1 , вимог підпункту «б» п. 15.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі ПДР), а саме: здійснено стоянку за адресою м. Одеса, вул. Грецька, 24 на тротуарі. За результатами виявленого адміністративного правопорушення інспектором з паркування винесена постанова ОДП 4657178 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Дане правопорушення було зафіксовано в режимі фотозйомки, відповідно до ст. 142 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до цієї статті, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє суду прийти до правового висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

Відповідно до п.1.10 ПДР терміни, що наведені в цих правилах, мають таке значення:

- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу;

- край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

- проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів;

- тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

- стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Отже, тротуар, це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Пункт 15.1 ПДР, який є загальною нормою параграфу 15 ПДР, передбачає, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

В випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливi, вони дозволяються бiля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху) (п. 15.2 ПДР).

Відповідно до п.п. «б» п. 15.10 ПДР стоянка забороняється, зокрема, на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Сторонами надано паперові копії фотознімків із зображенням автомобіля марки TOYOTA CAMRY, д/н НОМЕР_1 , згідно яких автомобіль стоїть на тротуарі по вул. Грецька 24.

Згідно наданих матеріалів фотофіксації, вищевказаний транспортний засіб зафіксовано на краю тротуара та в місці розташування автомобіля позивача немає жодного дорожнього знаку, який дозволяє зупинку на тротуарі.

Однак, позивач обґрунтовує правомірність здійснення стоянки на тротуарі посиланням на п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, де зазначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відтак, зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійсниться легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

За диспозицією п.п. «в» п. 15.10 ПДР України краєм тротуару є саме зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів. Паркування автомобілів на краю тротуару із залишенням по внутрішній його стороні 2 метри для вільного руху пішоходів передбачає уникнення руху транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки по тротуару та убезпечення тим самим пішоходів, забезпечення вільного руху тротуаром.

Матеріали справи та фотофіксації свідчать, що легковий автомобіль позивача припаркований на зовнішньому боці краю тротуару.

В матеріалах справи відсутній замір інспектором відстані, однак візуально вбачається по вул. Грецька в м. Одесі біля будинку №24, вільний тротуар для руху пішоходів від автомобіля позивача більше як два метри.

Посилання інспектора на підпункт «Б» пункту 15.10 ПДР України, який загальним у відношенні до спеціального підпункту «В», є помилковим.

Доводи представника відповідача щодо відсутності дорожніх знаків, якраз стосуються п.п. «Б» п.15.10 ПДР, тоді як підпункт «В» розміщення спеціальних знаків не вимагає.

Також, безпідставні доводи відповідача про те, що поруч розміщена парковка, оскільки Позивач не зобов`язаний нею користуватися за умови дотримання правил дорожнього руху, також суд враховує, що автомобіль позивача міг бути поставлений у час, коли вільних місць на парковці не було, а фото інспектором здійснено пізніше, адже мова йде про тривалу стоянку автомобіля, а не п`ятихвилинну зупинку.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи сторін, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання Правил дорожнього руху України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому, на виконання вимог ст. 139 КАС України, та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 4657178 від 29.09.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01 лютого 2024 року.

Суддя Чернявська Л.М.