Справа № 460/199/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/199/21 пров. № А/857/4502/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гудима Л. Я., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі №460/199/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинення певних дій, -

суддя в 1-й інстанції Махаринець Д. Є.,

час ухвалення судового рішення 31 грудня 2021 року,

місце ухвалення судового рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту судового рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до відповідача - Управління Служби безпеки України в Рівненській області, в якій просив визнати протиправною відмову Управління СБ України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації грошового забезпечення за повний календарний місяць перед звільненням та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення за повний календарний місяць перед звільненням; визнати протиправною відмову Управління СБ України в Рівненській області в перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Управління Служби Безпеки України в Рівненській області в перерахунку та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації грошового забезпечення за повний календарний місяць перед звільненням та зобов`язано Управління Служби Безпеки України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення за повний календарний місяць перед звільненням з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправною відмову Управління Служби Безпеки України в Рівненській області позивачу в перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням та зобов`язано Управління Служби Безпеки України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що серед складових грошового забезпечення та щомісячних й одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які визначені Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженою наказом ЦУ СБ України від 10 квітня 2018 року № 515/дск, такий вид грошового забезпечення як індексація грошового забезпечення відсутній, а тому немає правових підстав для включення сум індексації грошового забезпечення для перерахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні. Крім того, звертає увагу на те, що згідно з нормами вказаної вище Інструкції грошова допомога при звільненні з військової служби нараховується, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, що отримує військовослужбовець на день звільнення. Оскільки на день звільнення премія позивача відповідно до наказу № 84-ос/дск від 05 травня 2020 року становила 10%, то відповідач правомірно врахував саме такий розмір премії при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні позивача. З урахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, покликаючись на правові позиції Верховного Суду, наголошує на тому, що сума індексації є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, з якого, зокрема, розраховується одноразова грошова допомога при звільненні. Також зазначає, що у відповідача не було жодних підстав для зменшення премії з 227% до 10%, оскільки така, на думку позивача, може бути знижена або взагалі скасована лише за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог військових статутів і внутрішнього розпорядку або ж порушення військової дисципліни. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2022 року справу №460/199/21 передано на розгляд колегії суддів: суддя- доповідач: О. М. Довгополов, судді: В. В. Святецький, Л. Я. Гудим.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2022 року витребувано з Рівненського окружного адміністративного суду матеріали справи № 460/199/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Рівненський окружний адміністративний суд невідкладно направити матеріали адміністративної справи №460/199/21 до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2022 року поновлено Управлінню Служби безпеки України в Рівненській області строк на апеляційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі №460/199/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі №460/199/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії. Зупинено дію рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі №460/199/21. Призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 14 листопада 2023 року №1052/0/15-23 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2023 року справу №460/199/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд колегії суддів: суддя-доповідач: О. І. Мікула, судді: В.В. Святецький, Л. Я. Гудим.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді на підставі заяви про відставку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2024 року замінено вказаного суддю по цій справі на суддю М. А. Пліша.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 23 липня 1996 року по 07 травня 2020 року позивач проходив військову службу в Управлінні СБ України в Рівненській області і був звільнений з військової служби за підпунктом «а» пункту 61 (у зв`язку з закінченням строку контракту) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, та виключений зі списків особового складу Управління наказом УСБУ в Рівненській області №86 - ос/дск від 06 травня 2020 року.

У жовтні 2020 року позивачу стало відомо про те, що нарахування вихідної допомоги при звільненні здійснювалось відповідачем у занижених розмірах, оскільки при нарахуванні вказаної допомоги не враховувалась індексація грошового забезпечення. Крім того, одноразова грошова допомога при звільненні нараховувалась з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 10%.

27 жовтня 2020 року, 04 та 25 листопада цього ж року позивач звертався до Управління Служби безпеки України в Рівненській області із запитами щодо перерахунку грошової допомоги при звільненні/вихідної допомоги шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке враховується як база для її обчислення, суми індексації грошового забезпечення та з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 227%.

У відповідях від 02 листопада 2020 року №17/м-4/п, від 09 листопада 2020 року № 17/м5/п та від 01 грудня 2020 року № 17/м-6п відповідач вказав, що грошова допомога при звільненні обчислена відповідно до вимог нормативних документів, тому відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати такої грошової допомоги із врахуванням індексації. Крім того, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» індексація грошових доходів не входить до складу грошового забезпечення. При цьому, у довідці від 30 листопада 2020 року № 17/598 про розмір індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2020 року по 07 травня 2020 року відповідачем вказано індексацію грошового забезпечення у розмірі 48, 89 грн. за відповідну кількість днів, відпрацьованих у травні 2020 року, а не за повний календарний місяць. Також вказано, що нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби з врахуванням премії у розмірі 10% від посадового окладу здійснено відповідно до наказу Центрального управління СБУ від 10 квітня 2018 року № 515/дск «Інструкція про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України та пункту 11 наказу Центрального управління СБУ від 07 листопада 2019 року № 1715/дск «Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України з 01 жовтня 2019 року» на підставі наказу начальника Управління від 05 травня 2020 року № 84-ос/дск.

Не погодившись із тим, що до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалася одноразова грошова допомога при звільненні, не включено індексацію грошового забезпечення, а премію встановлено в розмірі 10%, а не 227%, яку позивач отримував за місяць до звільнення, останній звернувся в суд з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні позивача з грошового забезпечення, вказаного у довідці Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 09 листопада 2020 року № б/н, оскільки не включено індексацію грошового забезпечення та розмір премії, яку отримував позивач раніше, які є складовими грошового забезпечення, що призвело до суттєвого зменшення її розміру.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ.

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Стаття 2 цього Закону передбачає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року по справі №822/503/18.

Колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції відповідають вказаній правовій позиції, та вважає, що доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують та не знайшли свого підтвердження, спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого проведено нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації, та зобов`язання вчинити відповідні дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо висновків суду першої інстанції про розмір премії, включеної до складу грошового забезпечення, з якого нараховувалася одноразова грошова допомога позивача при звільненні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від №2011-ХІІ від 20 грудня 1992 року, цього Закону, інших актів законодавства.

Частина перша статті 9 Закону № 2011-XII передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічні за змістом норми містить й Інструкція про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затверджена наказом ЦУ СБ України від 10 квітня 2018 року № 515/ДСК.

При цьому, пункт 4 частини 1 розділу V вищезгаданої Інструкції передбачає, що одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби нараховується, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійних характер, що отримує військовослужбовець на день звільнення.

Матеріалами справи стверджується, що на момент звільнення премія позивачу виплачувалася в розмірі 10% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (наказ Управління СБУ в Рівненській області від 05 травня 2020 року № 84-ос/дск ), та саме такий розмір премії було враховано відповідачем під час нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі довідками від 09 листопада 2020 року № б/н та від 30 листопада 2020 року №17/599, виданими Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області.

Суд першої інстанції не звернув на такі обставини належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними і обґрунтованими, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про протиправність зазначених дій відповідача, а також необхідність врахувати премію в розмірі 227% посадового окладу, яку позивач отримував до 23 квітня 2020 року, оскільки такі висновки не відповідають вищенаведеним нормам Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, що регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права в частині визнання протиправною відмови Управління Служби безпеки України в Рівненській області в перерахунку та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням та зобов`язання Управління Служби Безпеки України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням з урахуванням раніше проведених виплат, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення; в решті позовних вимог суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі № 460/199/21 в частині визнання протиправною відмови Управління Служби безпеки України в Рівненській області в перерахунку та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням та зобов`язання Управління Служби Безпеки України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням 227% премії за повний календарний місяць перед звільненням з урахуванням раніше проведених виплат скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року у справі № 460/199/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 30 січня 2024 року.