Справа № 334/7623/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2024 року м. Дніпросправа № 334/7623/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року (суддя Добрєва М.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Умнова Р.П., старшого лейтенанта поліції Сухарєва В.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Умнова Р.П., старшого лейтенанта поліції Сухарєва В.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7493824 від 09.08.2023 та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано те, що чітких підстав для зупинення транспортного засобу позивача поліцейським не зазначено, то саму зупинку транспортного засобу та наступні дії поліцейських слід вважати такими, що не відповідають вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Також зазначено, що в ході бесіди з поліцейськими посвідчення водія було надано для ознайомлення, про що містяться посилання в оскарженій постанові, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначено також, що оскаржена постанова була розглянута не в присутності позивача, а іншою особою, в постанові не зазначено про наявність доказів.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 1 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 09 серпня 2023 року відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії № 7493824 від 09.08.2023 р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн. за те, що позивач здійснював рух на транспортному засобі LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, д.н.з. НОМЕР_1 не пред`явивши при цьому водійське посвідчення на право керування транспортного засобу відповідної категорії чим порушив п. 2.4.а. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 с.126 КУпАП.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення на накладення стягнення покладається саме на відповідача, тому саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, на підтвердження правомірності оскарженого рішення.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно записів відеокамер наданого відповідачем, позивач ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, на вимогу поліцейського надати посвідчення водія не реагував, водійське посвідчення не надав, пояснень та зауважень до змісту протоколу про адміністративне правопорушення не висловлював, що також зафіксовано на відеозаписі.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем правомірність оскарженої постанови доведено.

Пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спірним у цій справі є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України за непред`явлення позивачем, який керував транспортним засобом, для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» №3353-XII водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія та на вимогу поліцейського - пред`явити його.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий документ.

З приводу наведених доводів позивача суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України «Про національну поліцію» та Правила дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, після зупинки транспортного засобу, на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи незалежно від того, які обставини слугували підставою для зупинки його транспортного засобу.

В спірному випадку позивач на вимогу поліцейського посвідчення водія не пред`явив, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим є правильним висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови.

Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, старшого сержанта поліції Умнова Р.П., старшого лейтенанта поліції Сухарєва В.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш