Справа № 600/7039/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/7039/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Вепрюк А.В.,

представника позивача Задорожного М.М.,

представника відповідача Кирилюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач) з такими позовними вимогами:

стягнути з ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 108693,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно розрахунку пені ОСОБА_1 нараховано пеню на борг минулих років з 25.12.2014 по 07.02.2023 у сумі 108693,77 грн. Таким чином, станом на дату подання позовної заяви до суду за відповідачем рахується податковий борг (пеня) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результати річного декларування у сумі 108693,77 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що сума пені, яку просить стягнути позивач не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, а тому така вимога позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач вказував, що розрахунок пені не містить відомостей пені про суму, на яку нарахована пеня, ні деталізації по періодах нарахування. Водночас, містить лише один рядок, де вказано, що пеня нарахована за період з 25.12.2014 по 07.02.2023 у сумі 108693,77 грн.

Разом із цим, відповідач вказував, що пеня, що була нарахована в 2014-2020 не може бути стягнута, оскільки вона має бути анульована в силу пп. 129.9.1 п. 129.9 ст. 129 ПК України.

Окрім цього, відповідач посилався на те, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби" від 17.03.2020 №533 був введений мораторій на податкові штрафи. Зокрема, зазначав, що даним Законом протягом періоду з 01 березня 2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобіганню поширенню на території України короновірусної хвороби (Covid-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Вказував, що в період з 01.03.2020 по 30.06.2023 пеня не нараховувалась, тому, на думку відповідача, оскільки податковий борг було повністю погашено 01.02.2023, то по закінченню карантину вже не було підстав для нарахування пені.

Не погоджуючись із відзивом на позовну заяву, позивачем подано до суд відповідь на відзив, в якому посилався на те, що нарахування пені по відповідачу в сумі 108693,77 грн проводилось згідно ст. 129 ПК України, з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення короновірусної хвороби (Covid-19), на податкове повідомлення-рішення (форми «Р») від 10.12.2014 №13391700.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.12.2023 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 14:00 год. 09.01.2023.

Не погоджуючись із відповіддю на відзив, відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач посилався на ті ж аргументи, що наводились ним у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні, призначеному на 09.01.2023 оголошено перерву для додаткового ознайомлення з наданими в судовому засіданні представниками сторін додатковими матеріалами справи, до 10:00 год 16.01.2024.

Представник позивача під час судового розгляду справи підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши вступні промови представників сторін, що прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

На підставі висновків викладених в акті перевірки від 25.11.2014 № 1339/24-03-17-24/, 10.12.2014 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від №13391700, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 99772,90 грн, в тому числі за основним платежем 79682,32 грн та за штрафними санкціями 20090,58 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем направлено відповідачу податкову вимогу форми Ф № 102-25 від 29.12.2014 про сплату податкового боргу на суму 99772,90 грн.

Судом з системи «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.05.2015 у справі №824/524/15-а адміністративний позов податкового органу до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 99772,90 грн до місцевого бюджету с. Тереблече.

Як свідчать матеріали справи, вказаний податковий борг на загальну суму 99772,90 грн стягнуто з відповідача органом державної виконавчої служби в примусовому порядку повністю 01.02.2023 (а.с. 23-24).

Відповідно до розрахунку заборгованості, податковим органом за період з 25.12.2014 по 01.02.2023 відповідачу нараховано пеню по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 108693,77 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, пеня у сумі 108693,77 грн нарахована контролюючим органом внаслідок не сплати відповідачем податкового боргу в сумі 99772,90 грн, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2014 р. №13391700.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку суму нарахованої пені не сплачено, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1. статті 59 ПК України).

Згідно з пунктом 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом за період з 25.12.2014 по 01.02.2023 відповідачу нараховано пеню по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 108693,77 грн, яку податковий орган просить стягнути з відповідача.

Підстави та порядок нарахування пені визначено статтею 129 ПК України.

Згідно п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої п.п.129.1.2, 129.1.4 п.129.1 цієї статті):

у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

Нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків (п.131.1 ст.131 ПК України).

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою ОСОБА_1 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №13391700 від 10.12.2014, яким визначено суму грошового зобов`язання відповідача у розмірі 99772,90 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені ПК України строки грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення від 10.12.2014 №13391700, позивачем було направлено відповідачу податкову вимогу форми Ф № 102-25 від 29.12.2014 про сплату податкового боргу на суму 99772,90 грн.

В судовому засіданні представник позивача вказував, що у зв`язку із не сплатою відповідачем в добровільному порядку податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 99772,90 грн, контролюючий орган звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про стягнення заборгованості.

Як встановлено з системи "Діловодство спеціалізованого суду", постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.12.2015 у справі №824/524/15 адміністративний позов податкового органу до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 99772,90 грн до місцевого бюджету с. Тереблече.

Встановлено, що вказаний податковий борг на загальну суму 99772,90 грн органом державної виконавчої служби в примусовому порядку повністю стягнуто з відповідача 01.02.2023.

Під час розгляду даної справи, представник позивача наголошував на тому, що у зв`язку із сплатою заборгованості у сумі 99772,90 грн не у встановленні терміни, контролюючим органом нараховано позивачу пеню у розмірі 108693,77 грн.

Судом встановлено, що податковим органом за період з 25.12.2014 по 01.02.2023 відповідачу нараховано пеню по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 108693,77 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості по пені.

Згідно матеріалів справи, станом на день звернення до суду із даним позовом, відповідачем нараховану їй суму пені у розмірі 108693,77 грн не сплачено, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Відтак, у зв`язку із тим, що вказана сума пені не була сплачена відповідачем, то суд приходить до висновку про те, що сума нарахованої позивачем відповідачу пені у розмірі 108693,77 грн утворює податковий борг останнього, стягнення якого є предметом спору у даній справі.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку, в силу приписів п. 59.5. ст. 59 ПК України, податкова вимога на нараховану пеню додатково не надсилається (не вручається), оскільки після направлення (вручення) податкової вимоги форми Ф № 102-25 від 29.12.2014 сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений відповідачем в повному обсязі.

Суд зазначає, що предметом доказування у даній справі є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, в тому числі і пені.

Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, чи інші дії контролюючого органу що призвели до збільшення грошового зобов`язання має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення, чи оскарження дій контролюючого органу що призвели до збільшення грошового зобов`язання.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

У той час, слід відмітити, що межах розгляду даної справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування пені. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Разом з тим, такий принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.

Таким чином, правомірність та правильність пені має здійснюватися судом у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №160/13436/22, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та інших.

Судом встановлено, що і не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, відповідачем не оскаржувались дії контролюючого органу щодо нарахування їй пені у розмірі 108693,77 грн.

Разом із цим суд наголошує на тому, що у межах розгляду даної справи про стягнення податкового боргу по нарахованій пені, відповідач не скористався своїм правом, визначеним ст. 177 КАС України, та не звернувся до суду із зустрічним позовом.

З огляду на викладене, беручи до уваги правові висновки Верховного суду, суд не здійснює перевірку правомірності та правильності нарахування пені, стягнення якої є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд вважає, що податковий борг, що складається із нарахованої ОСОБА_1 пені у розмірі 108693,77 грн вважається узгодженим.

Позивачем на підтвердження суми заборгованості відповідача додано до позовної заяви розрахунок пені по ОСОБА_1 , згідно з яким заборгованість відповідача складає 108693,77 грн.

Зважаючи на те, що доказів погашення наявного податкового боргу по пені відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість відповідача у сумі 108693,77 грн підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, враховуючи ненадання відповідачем доказів відсутності або погашення ним заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку із відсутністю таких витрат питання щодо повернення судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 до відповідного бюджету податковий борг за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 108693,77 грн.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (, вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58013);

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 31.01.2024.

Суддя В.О. Григораш