Справа № 675/24/24
Суддя: Столковський В. І.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/24/24
Провадження № 2-а/675/8/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2024 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Половенко Н. О., представника відповідача адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Ковальської Ю. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Зайченка О. В. звернулася до суду із позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 26 грудня 2023 року її притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було порушення пп. 5 п. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та п. 2.20 Правил благоустрою території населених пунктів Ізяславської міської територіальної громади, затверджених рішенням 22-ї сесії Ізяславської міської ради восьмого скликання від 30 червня 2022 року № 51, а саме те, що 12 грудня 2023 року працівниками відділу житлово-комунального господарства, благоустрою, транспорту та торгівлі міської ради було встановлено, що ОСОБА_1 самовільно, без дозвільних документів встановила об`єкт зовнішньої реклами (виносний штендер) на території загального користування у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 посилається на те, що вона є найманим працівником продавцем у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , яка орендує приміщення магазину «35», а тому не відповідає за організацію роботи цієї торгової точки. Вказує, що про час та місце розгляду справи відповідачем її не повідомлено, що позбавило можливості надавати пояснення та докази на спростування своєї вини. Тому позивачка вважає дану постанову незаконною, просить визнати її протиправною та скасувати, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач виконавчий комітет Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області відзив на позов не подав.

Представник Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Шлегель С. В. подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому просить відмовити в задоволенні позову з огляду на його безпідставність, оскільки спірна постанова винесена у відповідності до вимог закону.

Ухвалою судді від 10 січня 2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду цієї справи по суті.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, її представник адвокат Зайченко О. В. надіслав до суду письмову заяву про слухання справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив.

Представник відповідача адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Ковальська Ю. О. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві.

Відтак, виходячи з положень ст. 205 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності позивачки, її представника та представника відповідача виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та до неї застосоване адміністративне стягнення у виді 850 грн штрафу.

Підставою для постановлення такого рішення слугував протокол про адміністративне правопорушення № 28 від 14 грудня 2023 року, яким констатовано порушення ОСОБА_1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», а саме: 12 грудня 2023 року в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самовільно на об`єкті комунальної власності розмістила виносний рекламний щит (штендер) із метою рекламування продукції магазину «35».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка працює на посаді головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства, благоустрою, транспорту та торгівлі Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, суду показала, що 12 грудня 2023 року під час обстеження вулиць міста вона помітила, що поблизу магазину «35» виставлений штендер, що нею розцінено як правопорушення. Після спілкування із продавцем магазину свідок встановила, що дозволу на розташування об`єкта реклами в даному випадку не було, а тому ОСОБА_3 складено щодо ОСОБА_1 протокол про вчинення нею адміністративне правопорушення. При складенні протоколу позивачці було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, протокол вона підписала без жодних зауважень.

Разом з тим, судом встановлено, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, коли відбудеться засідання адміністративної комісії.

Позивачка додала до позовної заяви повістку про виклик на засідання адміністративної комісії для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Як зазначає ОСОБА_1 , дану повістку вона отримала лише 26 грудня 2023 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Частиною 1 статті 218 КУпАП встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частина 3 статті 278 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду.

Таким чином, перевірка належності сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є обов`язком органу (посадової особи), що розглядає справу, оскільки від цього залежить можливість реалізації особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, своїх процесуальних прав, гарантованих ст. 268 КУпАП.

Разом із тим, відповідачем не надано доказів належного повідомлення позивачки про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Квитанція АТ «УКРПОШТА» та реєстр відправлення поштової кореспонденції Ізяславської міської ради від 22 грудня 2023 року не є підтвердженням своєчасного вручення повістки про виклик на засідання адміністративної комісії для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дані обставини свідчать про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано приписи ч. 3 ст. 278 КУпАП, при цьому порушено права позивачки, гарантовані ст. 268 КУпАП, та умови розгляду справи за її відсутності, що є безумовною підставою для скасування постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

У силу положень ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Оскільки справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП підвідомча адміністративній комісії при виконавчому органі міської ради, передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення не закінчились, суд не вирішує питання про наявність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, а тому в частині позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Стосовно вимог позивачки про визнання протиправною спірної постанови, слід вказати наступне.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в даному випадку суд може скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

При цьому визнання спірної постанови протиправною не передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України та не є належним захистом прав позивачки, визначеним законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із матеріалів справи встановлено, що за подання даного адміністративного позову позивачкою сплачено судовий збір у сумі 484 грн 48 коп згідно з квитанцією ID № 6885-9284-0374-2030 від 04 січня 2024 року.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про скасування оспорюваної постанови, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484 грн 48 коп за рахунок бюджетних асигнувань Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Щодо вимоги позивачки в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн 00 коп, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання позовних заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (в подальшому - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року в справі № 726/549/19.

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року в справі № 826/4959/16.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 200/14113/18-а, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19, від 21 травня 2020 року в справі № 240/3888/19, від 11 лютого 2021 року в справі № 520/9115/19.

Також при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із матеріалів справи встановлено, що позивачка просить суд стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачкою до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 02 січня 2024 року, акт наданих послуг від 19 січня 2024 року, акт узгодження розрахунку вартості робіт від 19 січня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 132.6685 від 19 січня 2024 року.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд вважає, що такі витрати були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально, однак розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Так, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи обсяг позовної заяви, факт віднесення справи до термінових адміністративних справ, виконані адвокатом роботи (надані послуги), час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих послуг та виконаних робіт, предмет спору та категорію (складність) справи, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивачки витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача витрати організаційно-технічного характеру, пов`язані з підготовкою до розгляду справи у розмірі 60 грн.

Позивачкою надано акт від 19 січня 2024 року про відшкодування витрат організаційно-технічного характеру, понесених у зв`язку з виконанням договору та підготовкою до розгляду справи у розмірі 60 грн, що пов`язані з відправкою позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Як визначено п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Суд вважає, що витрати щодо підготовки справи до розгляду включаються до загального розміру витрат на правничу допомогу. Крім того, суд зауважує, що до акта наданих послуг адвоката на загальну суму 3000 грн включена така послуга як організація відправки копії позовної заяви з додатками відповідачу вартістю 250 грн.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що дана позовна заява була доставлена Ізяславській міській раді Шепетівського району Хмельницької області через систему «Електронний суд», що підтверджується квитанцією № 434911 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС від 04 січня 2024 року.

Тому, на думку суду, відсутні підстави для окремого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат організаційно-технічного характеру, пов`язаних із підготовкою до розгляду справи у розмірі 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 205, 243-246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 26 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн скасувати та надіслати справу на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області.

У задоволенні решти вимог позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 484 грн 48 коп, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн 00 коп, а всього судові витрати в розмірі 2484 грн 48 коп.

У відшкодуванні на користь ОСОБА_1 витрат організаційно-технічного характеру, понесених у зв`язку з виконанням договору та підготовкою до розгляду справи у розмірі 60 грн 00 коп відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 : місце проживання - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач 1 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області: адреса місцезнаходження м. Ізяслав, вул. Незалежності, 43 Шепетівського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ - 04060720.

Відповідач 2 виконавчий комітет Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області: адреса місцезнаходження м. Ізяслав, вул. Незалежності, 43 Шепетівського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ - 04060720.

Суддя: В. І. Столковський