Справа № 345/5985/23
Суддя: Гапоненко Р. В.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/5985/23
Провадження № 2-а/345/1/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.,

секретаря Баран В.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною і скасування постанови, суд -

в с т а н о в и в:

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 06.11.2023 ПОГ СВГ ВП Калуського РВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Площинцем М.М. відносно нього складена постанова серії БАД №875378 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивач притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП. З інкримінованим правопорушенням він не погоджується, постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки, у проміжку часу орієнтовно 11:00-11:30 год. 06.11.2023 він дійсно перебував на території автомийки самообслуговування «LuxWash», яка знаходиться на трасі Н-10 в с. Пійло Калуського району Івано-Франківської області поруч із АЗС «VT Petroleum», де очікував на своїх друзів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з якими вони заздалегідь домовились там зустрітись. Буквально відразу після того, як приїхали ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , підійшов ПОГ ОСОБА_6 та сказав, що здійснює виклик працівників поліції. Незадовго після цього за викликом ПОГ ОСОБА_6 прибули два екіпажі патрульної поліції, поспілкувавшись з ним поліцейський відібрав пояснення та склав оскаржувану постанову. Позивач зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена відповідними доказами, оскільки він знаходився поруч із автомобілем, а не керував ним.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, у якому проти вимог позивача заперечує. У відзиві зазначає, що 06.11.2023 в ході патрулювання і виконання службових обов`язків ПОГ СВГ ВП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Площинцем М.М. виявив автомобіль «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював рух транспортним засобом будучи позбавленим права керування Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області постановою від 27.04.2023 у справі №345/405/23, яка вступила в законну силу 06.07.2023, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Поліцейським винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 875378 від 06.11.2023 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн. Після складання постанов, її було оголошено та вручено позивачу. Під час розгляду справи, ОСОБА_1 особисто написав пояснення, в яких зазначив, що саме він керував транспортним засобом не знаючи, що в нього вилучені права.

Представник позивача подав заяву про розгляду справи за його відсутності і без участі позивача, за наявними у справі матеріалами.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи, відеозапис, дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі за текстом - ПДР України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 06.11.2023 серія БАД №875378 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ПОГ СВГ ВП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст.283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Статтею 245 КУпАП зазначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд звертає увагу, що позивача було притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у зв`язку з порушенням останнім п.2.1.а ПДР України та ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Статтею 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із ч.4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.1.а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В оскаржуваній постанові зазначено, що будучи позбавленим права керування транспортним засобом за рішенням Калуського міськрайонного суду, 06.11.2023 об 11 год 14 хв в с. Пійло, по вул. Львівській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач заперечує вищевказане порушення у позовній заяві, в якій зазначає, що розгляд справи відбувся в порушення вимог закону.

Частина 4 ст.258 КУпАП передбачає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відзиві на позов представник відповідача вказав, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 у справі №345/405/23, яка вступила в законну силу 06.07.2023.

Цей аргумент відповідача не спростований позивачем і достовірність його під сумнів ним не ставиться.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції і пояснення позивача.

На відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, під час розмови із патрульним, чітко зафіксовано, що позивач не заперечує факт керування транспортним засобом.

У поясненні від 06.11.2023, яке позивач надав поліцейському офіцеру громади Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Площинцю М.М., він зазначив, що керував транспортним засобом.

Крім того, в оскаржуваній постанові, яку в день винесення вручено позивачу і яка містить його підпис, вказано, що керування транспортним засобом передано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що остання розписалась у постанові.

Що стосується твердження позивача про те, що поліцейським не зазначено у постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, то з цього приводу суд зазначає таке.

Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами. З огляду на різноманітність суспільних правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, з урахуванням фактичних обставин, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц; провадження № 14-43цс22).

У цій справі судом встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не лише на основі відеозапису.

Відтак саме по собі не зазначення у постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, за наявності інших доказів, які беззаперечно вказують про вчинення позивачем адміністративного проступку, описаного в постанові, не може бути достатньою підставою для скасування постанови.

Стосовно твердження позивача про те, що йому незрозуміло чому поліцейським не допитано ОСОБА_3 , який фактично був свідком, то суду не надано жодних доказів того, що позивач порушував перед поліцейським питання про відібрання пояснень у ОСОБА_3 і йому в цьому відмовлено.

Також, позивачем не заявлялось клопотання про допит свідків під час розгляду справи судом.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР України та ч. 4 ст. 126 КУпАП, то підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 241, 243, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною і скасування постанови.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: