Справа № 520/8292/22
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

справа № 520/8292/22

адміністративне провадження № К/990/2798/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Прокопенка О.Б.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області, на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі № 520/8292/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУ НП в Харківській області) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Харківській області від 09 березня 2022 року № 178 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про застосування до нього, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 (далі - СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 3) ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Харківській області від 11 березня 2022 року № 141о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції поліцейського СРПП ВП №3 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області з 11 березня 2022 року, без виплати грошового забезпечення з 24 лютого 2022 року;

- поновити ОСОБА_1 , старшого сержанта поліції на роботі у Відділі поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківської області на посаді поліцейського СРПП ВП №3 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківської області в Харківській області з 11 березня 2022 року;

- стягнути з ГУ НП в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 лютого 2022 року по день поновлення на посаді.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року позов задоволено у повному обсязі.

Скасовано наказ ГУ НП в Харківській області від 09 березня 2022 року № 178 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про застосування до поліцейського СРПП ВП №3 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Скасовано наказ ГУ НП в Харківській області від 11 березня 2022 року № 141о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області з 11 березня 2022 року, без виплати грошового забезпечення з 24 лютого 2022 року.

Поновлено старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на роботі у ВП № 3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області на посаді поліцейського СРПП ВП № 3 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області в Харківській області з 11 березня 2022 року.

Стягнуто з ГУ НП в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 лютого 2022 року по день поновлення на посаді.

Рішення суду в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на роботі у відділі поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області на посаді поліцейського СРПП ВП №3 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області з 11 березня 2022 року, допущено до негайного виконання.

Рішення суду в частині стягнення з ГУ НП в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24 лютого 2022 року по день поновлення на посаді, в межах стягнення за один місяць, допущено до негайного виконання.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі № 520/8292/22 змінено, викладено абзац 5 резолютивної частини рішення у такій редакції:

Стягнути з ГУ НП в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24 лютого 2022 року по 12 червня 2023 року у розмірі 140 288,37 грн. (сто сорок тисяч двісті вісімдесят вісім гривень тридцять сім копійок), з урахуванням сум обов`язкових до сплати податків та внесків.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року по справі № 520/8292/22 залишено без змін.

19 січня 2024 року відповідач через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір (старшого сержанта поліції), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а-в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, оскільки стосується його почесного статусу і звання «поліцейського», яке намагаються спотворити.

Питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права, які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Суд касаційної інстанції відхиляє посилання скаржника на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження скаржник жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Отже, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення прийняті у справі, яка відноситься до категорії справ незначної складності, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження Головному управлінню Національної поліції в Харківській області, на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №520/8292/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко