Справа № 420/26618/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 11.09.2023 року №2332 в частині притягнення слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області "По особовому складу" від 15.09.2023 року №1254о/с в частині звільнення зі служби в поліції слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області з 16.09.2023 року; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.09.2023 року по день поновлення, мотивуючи це тим, що вважає, що службове розслідування проведено у невстановленому порядку, оскільки не встановлено самостійно доведених фактів, які б підтверджували порушення нею службової дисципліни, а обставини що слугували підставою для накладення на неї дисциплінарного стягнення та її звільнення - не мають свого обґрунтованого підтвердження та не вказують у достовірний спосіб на протиправну поведінку позивачки, яка може мати своїм наслідком звільнення зі служби в поліції у порядку дисциплінарного стягнення, а обраний вид стягнення не відповідає критеріям встановленим ч.2 ст.2 КАС України щодо обґрунтованості та пропорційності та порядку застосування стягнень.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року відкрито позовне провадження та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.10.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, я якому він просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що 27.08.2023 року до Головного управління з чергової частини УПП в Одеській області ДПП НПУ надійшла інформація про факт керування транспортним засобом працівником ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, яка відмовилась пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest» або у медичному закладі. Про що було складений протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП. На підставі доповідної записки начальника УГІ ГУ НП в Одеській області від 28.08.2023 начальником ГУ НП в Одеській області наказом від 28.08.2023 року №2184 призначено службове розслідування. Дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування встановлено, що 27.08.2023 року о 22:40 після зупинки автопатрулем «Океан-0151» автомобіля «Lexus ES 350» під час спілкування з водієм ОСОБА_2 поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, з огляду на що було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest» або у медичному закладі на що вона відмовилась, та під час спілкування з працівниками намагалась ввести їх в оману та не сприяла у встановлені істини події щодо керування транспортним засобом, та вказала що за кермом авто перебував ОСОБА_3 , водночас останній це не підтвердив, тому був складений протокол про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП, що підтверджується записами на відео файлах як з нагрудних камер поліцейських так й камер магазину « Копійка ». Під час службового розслідування капітан поліції ОСОБА_4 пройти дослідження на поліграфі не забажала. На підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_2 , вчинила дисциплінарний грубий проступок, що виразився в порушенні вимог п.1.4.6.11,13 частини 3 ст.1, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 ч.1 ст.18, ч.1 ст.64 Закону України «Про національну поліцію», абз.2,3,4 ч.5 ст.14, абз.3, 6,8 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» п.7 розділу ІV «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України» затвердженого Наказом МВС України №893 від 07.11.2018Р., п.п 2.3 п.2 Наказу ГУ НП в Одеській області від 04.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції».

Таким чином дисциплінарною комісією встановлені усі складові дисциплінарного проступку ОСОБА_2 водночас відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивачки не спростовує наявності в її діях дисциплінарного проступку, за який в порядку Дисциплінарного статуту НП відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції, що підтверджується у постановах Верховного суду по справах 816/1534/16 від 06.03.2019р., №826/7187/17 від 29.06.2021р., №826/7187/17 від 29.06.2021р. та інших. Та матеріали справи не містять жодного доказу порушення процедури проведення службового розслідування, а сам по собі факт допущення поліцейським дисциплінарних проступків компрометує його, як поліцейського і дискредитує поліцію в цілому, а відсутність доказів про негативний суспільний резонанс не виключає його наявності, відтак відповідачем правомірно обраний позивачці такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений нею проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства і такий захід дисциплінарного впливу застосовано об`єктивно, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно.

30.10.23 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 02.01.2024 року вирішено викликати в якості свідків в судове засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 .

02.01.2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Дослідивши зміст заяв по суті справи, надані до суду письмові докази у справі, опитавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 освіта вища юридична, проходила службу в ОВС з 07.2011 року по 11.2015 року, в Національній поліції України до звільнення займала посаду слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.08.2023 року до Головного управління НП в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області у відношенні слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 яка керувала транспортним засобом Lexus ЕS 350, н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`ягніння, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та намагалась ввести в оману що не вона, а громадянин ОСОБА_3 керував транспортним засобом. 27.08.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП про що зазначено у доповідній записці (т.1 а.с.98-100) та, яка стала підставою для винесення наказу ГУ НП в Одеській області «Про призначення службового розслідування» від 28.08.2023 року № 2184 за вказаним фактом відповідно до ст. ст. 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (т.1 а.с.93,94).

За результатами проведеного членами дисциплінарної комісії службового розслідування був складений висновок службового розслідування, який затверджений начальником ГУНП в Одеській області 11.09.2023 року (т.2 а.с. 69-97), в якому зазначено, що за порушення вимог п.1,4,6,11,13 ч.3 ст.1, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року, п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абз.2,3,4 ч.5 ст.14, абз.3,6.8 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-ХІІ, п.1.3. п.п.«а» п.2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306, п.п.2,3 п.2 наказу ГУ НП в Одеській області від 04.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» що виразилось у введені працівників УПП в Одеській області ДПП в оману, керуванні транспортним засобом 27.08.2023 року з ознаками алкогольного сп`яніння, до капітана поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до п.1 наказу ГУНП в Одеській області №2332 від 11.09.2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ОРУП №1 в Одеській області» накладено дисциплінарне стягнення на к-на поліції ОСОБА_1 шляхом звільнення зі служби в поліції (т.2 а.с.106-111).

Наказом ГУ НП в Одеській області №1254 о/с від 15.09.2023 року «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 , слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Одеського районного управління поліції 31 ГУ НП в Одеській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) із 15.09.2023 року (т.1 а.с.27).

Як встановлено судом, з наказом про проведення службового розслідування позивач була ознайомлена під підпис завчасно та надала дисциплінарній комісії письмові пояснення, в яких свою вину не визнала, та зазначала про те, що керував автомобілем під час зупинення його працівниками патрульної поліції її знайомий ОСОБА_8 та вона відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest» або у медичному закладі через те, що не керувала автомобілем.

Факт складання відносно позивача 27 листопада 2023 року протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 сторонами не заперечується (т.1 а.с.185).

Також суд встановив, що постановою Київського районного суду м. Одеси по справі № 947/28360/23 від 28.09.2023 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрито відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо винесення оскаржуваних наказів, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Так, матеріалами справи підтверджено, що на підставі доповідної записки начальника УГІ НП в Одеській області від 28.08.2023р. вих..№55/2526 (т.1 а.с.99,100) Наказом начальника ГУНП в Одеській області №2184 від 28.08.2023 року «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії», призначено службове розслідування у відношенні слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 який керував 27.08.2023р. транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Наказом ГУ НП в Одеській області №2241 від 31.08.2023 року внесені зміни до наказу №2184 від 28.08.2023 року щодо складу комісії (т.1 а.с.126).

Суд встановив, що 11.09.2018 року Начальником ГУНП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування проведеного за фактом порушення Правил дорожнього руху, введені працівників УПП в Одеській області в оману, несприянні у встановлені істини слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області капітана поліції Мунько

В ході службового розслідування встановлено, що 27.08.2023 року близько 23:00 працівниками УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України т.в. командира роти №5 батальйону №1 полу УПП п/п-ка поліції Р Скрипника та інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №1 полку УПп в Одеській області ст.л-та поліції Солтановського О. білу будинку №51 по вул..Ільфа і Петрова у м.Одесі зупинений автомобіль «Лексус ES350», номерний знак НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_1 , яка знаходилась поза службою, у цивільному одязі. Вказаний автомобіль не належав позивачці та перебував на правах користування у ОСОБА_9 ході спілкування, працівники УПП в Одеській області виявили у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху) та запропонували їй пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер Alcotest», однак, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду категорично відмовилась, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол серії ААД №535382 за ч. 1 ст. 130 КУпАП(т.2 а.с.185).

Опитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили зазначені відомості, а також це підтверджуються відеоматеріалами.

Таким чином, в ході службового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України.

Відповідно до висновку службового розслідування, службове розслідування відносно слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області закінчено та зазначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_4 вчинила грубни дисциплінарний проступок, що виразилось в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, недотриманні правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у частині заборони керування у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом, невиконанні розпоряджень поліцейських, які давалися в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за наявності визначеного законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, намаганні уникнути адміністративної відповідальності, несприянні керівникові в дотриманні службової дисципліни, вчинила дії, які підірвали авторитет Національної поліції України та допустила порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, перешкоджала та не сприяла у проведенні службового розслідування.

Тому за порушення вимог п.1,4,6,11,13 ч.3 ст.1, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року, п.1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», абз.2,3,4 ч.5 ст.14, абз.3,6.8 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-ХІІ, п.1.3. п.п.«а» п.2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306, п.п.2,3 п.2 наказу ГУ НП в Одеській області від 04.01.2023 року №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» що виразилось у введені працівників УПП в Одеській області ДПП в оману, керуванні транспортним засобом 27.08.2023 року з ознаками алкогольного сп`яніння, до капітана поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Представник позивача в ході судового розгляду справи пояснив, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення згідно з постанови Київського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2023 року по справі № 947/28360/23 так як не позивач керувала автомобілем під час його зупинення.

Також опитані свідки ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 вказували, що під час поїздки за рулем автомобіля сидів ОСОБА_3 , тоді як позивач сиділа на пасажирському сидінні.

Таким чином, позивач вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що підтверджено вище переліченими доказами, а тому підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні.

Суд не погоджується з такими доводами представника позивача, з огляду на таке.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний Статут Національної поліції України, (надалі-Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону України «Про національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з ст. 11 цього Дисциплінарного Статуту НП, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 11 Дисциплінарного Статуту НП, за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту НП на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну посадову відповідність; 5) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту НП службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно ст.15 Дисциплінарного статуту НП проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту НП при визначенні виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 « Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (далі - Порядок) підставами для проведення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з підпунктом 2.2. пункту Порядку службове розслідування серед іншого проводиться за наявності даних про справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 Розділу IV Порядку кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 Розділу VII Порядку 5 уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. .

Під час проведення службового розслідування відповідачем були дотримані вимоги щодо порядку його проведення.

Посилання позивача на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, що підтверджено судовим рішенням по справі про адміністративне правопорушення по ст.130 КУпАп, а тому відсутності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності судом відхиляється оскільки позивач був притягнутий саме до дисциплінарної відповідальності на підставі висновків службового розслідування складеного до розгляду справи про адміністративне правопорушення судом.

При цьому суд враховує. що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 зробила висновок щодо застосування норми четвертої статті 78 КАС України, згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Судом також враховується, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що відсутність факту притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №120/860/19, від 04.12.2019 у справі № 824/355/17-а, від 05.03.2020 у справі №823/1468/17, від 17.06.2021 у справі №804/6242/17, від 22.10.2020 у справі № 826/3499/18, від 14.07.2022 у справі №520/1795/19.

Також Верховний Суд у постанову по справі №826/1610/18 від 07 листопада 2019 року зазначив, що один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності, однією з яких є дисциплінарна. З огляду на наведене правове регулювання, вчинення адміністративного правопорушення може бути підставою для службового розслідування і застосування заходів дисциплінарного впливу не ставиться у залежність від того, чи притягнута особа, зокрема, до адміністративної відповідальності. Водночас, для притягнення до дисциплінарної відповідальності треба з`ясувати обставини скоєного, його причини та наслідки, а також вину особи. Усі ці питання з`ясовуються в рамках службового розслідування.

З оглянутих судом відеоматеріалів з портативних нагрудних відео реєстраторів №474721,471188, 471472 ( 22:58:19-22:58:26, 23:04:23-23:04:32 відеофайл « 01 Запрос» та 22:57:19-22:57:52, 23:06:17-23:06:36, 23:07:05-23:07:32, 23:08:00-23:09:10 відеофайл « 00 Запрос», та 23:17:38-23:17:49, 23:40:23 відеофайл « 01954@ 253410», 23:57:29-23:58:04, 00:01:22, 00:02632-00:02:44 відеофайл « 01954@553510», з відео файлів NVR -Іlpha 51_ch1_main_5000_0000_1 від 27.08.23 з камер спостереження магазину «Копійка» розташованого поруч з місцем зупинки автомобіля о 22:55:03 та показань свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_5 встановлено, що позивач керувала автомобілем під час зупинки його працівниками патрульної поліції та після зупинки транспортного засобу помінялась місцями з пасажиром ОСОБА_8 , з метою введення в оману працівників УПП та уникнення адміністративної відповідальності та в наступному намагалась переконати поліцейських, що за рулем був ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Службовим розслідуванням доведено, що позивач вчинив проступок, який є несумісним з поведінкою працівника Національної поліції України, вчинивши вчинок, який дискредитує звання працівника поліції.

В даному випадку, вказані обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії, з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу. Як наслідок, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.

Вчинки, що дискредитують працівників та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 у справі №360/3545/18 зазначив, що поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби.

Суд зазначає, що допущені дії позивачем як поліцейським суперечать загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції. Крім того, вчинення подібних дій призводить до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку, які відповідно до своїх службових обов`язків повинні неупереджено дотримуватись законодавства України, в тому числі щодо морально-етичних принципів.

Дисциплінарний проступок позивача безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського. Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Щодо доцільності застосування до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення - звільнення, суд зазначає таке.

Пункт 6 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" як самостійна підстава для звільнення зі служби в поліції є реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України .

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. Також на позивача накладено дисциплінарне стягнення, співмірне із тяжкістю вчиненого проступку, який застосовано за результатами проведення службового розслідування.

Під час прийняття оскаржуваних наказів відповідачем враховувалась наявна в матеріалах службового розслідування характеристика позивача (т.1 а.с.218) та біографічна довідка з даними щодо наявних заохочень та кількості притягнень до дисциплінарної відповідальності.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Суд зазначає, що положення наведеного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, не містить жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.).

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , так як вони відрізняються від показань наданих під час службового розслідування та спростовуються інформацією що міститься на досліджених судом відео файлах створеними в час події 27.08.2023р. та показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

З огляду на встановлені обставини та факти, суд доходить висновку, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення є пропорційним по відношенню мети, для досягнення якої воно було застосовано - дотримання громадської безпеки, запобігання підриву довіру населення до органів поліції, що є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, враховуючи вище приведені встановлені обставини та факти, оцінюючи кожний доказ у справі окремо та у їх сукупності, суд доходить висновку, що рішення про звільнення позивача зі служби поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», прийняте на підставі вказаного висновку службового розслідування ГУНП в Одеській області є обґрунтованим, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування п.1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 11.09.2023 року №2332 в частині притягнення капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області "По особовому складу" від 15.09.2023 року №1254о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 .

Враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність цих наказів, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення решти позовних вимог про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв на підставах, у спосіб та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак в їх задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що відповідачем не надані докази понесення таких витрат, жодні витрати не належать компенсації.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, ч.2 ст.9, ст.ст.10, 77, 90, 242-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області м.Одеса вул..Єврейська 12 .

Повний текст рішення виготовлений 25 січня 2024року.

Суддя Іванов Е.А.

.