Справа № 160/4646/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 січня 2024 р.Справа № 160/4646/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Ніколайчук С.В.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі клопотання позивача про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 51600, м. Верхньодніпровськ, вул. Яблунева, 47; ), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49070 м. Дніпро, вул. Д. Яворницького, 57; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України (, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5) про визнання протиправним наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

УСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 05 грудня 2023 року суд прийняв до свого провадження адміністративну справу № 160/4646/21 за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Підготовче засідання суд призначив на 19 грудня 2023 року о 11:30 год.

В подальшому розгляд справи суд переніс на 16.01.2024 року о 11:00 год.

Ухвалою від 19 грудня 2023 року залучив до участі у справі № 160/4646/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державну судову адміністрацію України (, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5). Зобов`язав позивача надіслати третій особі - Державній судовій адміністрації України (, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5) копію позовної заяви з додатками до неї. Докази направлення копії позовної заяви за додатками третій особі надати до суду у строк до 15.01.2024 року.

Цією ж ухвалою суд витребував від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області такі документи:

- докладний розрахунок суддівської винагороди, яка була нарахована судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за грудень 2020 р. та січень 2021р., із зазначенням кожної складової такого розрахунку та джерела її походження;

- довідку про розмір середньогодинного заробітку ОСОБА_1 , який обчислений виходячи із розміру суддівської винагороди, нарахованої в грудні 2020р. та січні 2021р.(тобто за два останніх робочих місяця, які передують місяцю в якому відбулося звільнення);

- відомості щодо підстав сплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за грудень 2020 р. та січень 2021р. у розмірі меншому ніж передбачено ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (менше ніж 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року).

В подальшому суд переніс розгляд справи на 23.01.2024 о 12:00 год.

23.01.2024 року позивач подала до суду клопотання про закриття провадження у справі № 160/4646/21.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначила, що предметом позову у цій справі є, зокрема, визнання протиправним та скасування наказу Верхньодніпровського районного суду від 26.01.2021 року № 02-КГ та частині дати відрахування зі штату суду, проте постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2024 року у справі № 160/10876/23 частково задоволено апеляційну скаргу позивач та визнано протиправним та скасовано наказ Верхньодніпровського районного суду від 26.02.2021 року №02-КГ про відрахування позивача зі штату Верхньодніпровського районного суду.

Таким чином, наказ Верхньодніпровського районного суду від 26.02.2021 року №02-КГ, оскарження якого та його наслідки є предметом позову у справі № 160/4646/21, скасований судовим рішення іншого суду, яке набрало законної сили.

Дослідивши подані заяви, суд встановив таке.

Частиною 1 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог (ч. 3 ст. 189 КАС України).

Також, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом, суд відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки, позивачем подано клопотання про відмову від позову, вказана відмова від позову не суперечить закону та клопотання не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, тому суд зробив висновок про задоволення клопотання позивача про закриття провадження у цій справі.

Крім того, позивач заявила клопотання про повернення судових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги у суді першої та апеляційної інстанціях у сумі 15500,00 грн.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи видно, між позивачкою та Адвокатським Бюро «Лихопьок Д.П.» укладений договір №30/18 від 14.11.2018 року про надання правової допомоги та у додатку №1 до договору сторони узгодили види послуг та їх вартість (із розрахунку 1500,00 грн. за 1 годину).

Відповідно до додаткової угоди від 06.08.2019 року строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року та адвокатом надані послуги у справі №160/4646/21 в суді першої інстанції на загальну суму 7500,00 грн, що підтверджується актом про надання послуг - правової допомоги від 31.01.2023 року.

В подальшому відповідно до додатку №1 (змінений) до договору від 01.02.2023 року сторони узгодили види послуг та їх вартість (із розрахунку 2000,00 грн за 1 годину) та адвокатом надані послуги у справі №160/4646/21 (апеляційна інстанція) на загальну суму 8000,00 грн, що підтверджується актом про надання послуг - правової допомоги від 26.05.2023 року.

На підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу позивач надала копія договору №30/18 від 14.11.2018 року про надання правової допомоги з додатками та додатковою угодою, копія листа позивачки на адресу адвокатського бюро «Лихопьок Д.П.» від 08.11.2022 року; копії адвокатських запитів від 16.11.2022 року та від 22.11.2022 року; копія адвокатського ордеру; копія свідоцтва про заняття адвокатської діяльністю; копія відповіді ТУ ДСА на адвокатські запити від 22.11.2022 року та 29.11.2022 року з додатками, копії актів про надання послуг - правової допомоги від 31.01.2023 року та від 26.05.2023 року.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання - передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 року у справі №726/549/19, від 21.05.2020 року у справі №240/3888/19.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 15500 грн є завищеними, оскільки відповідачі є бюджетними установами та фінансується за рахунок Державного бюджету України, та з урахуванням воєнного стану в країні, стягнення витрат на правничу допомогу буде становити надмірний тягар для відповідачів, порушуючи принцип пропорційності, тому в цьому випадку судові витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню та стягненню з відповідачів у розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи вищевказане, суд робить висновок, що клопотання позивача про повернення стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 134, 189, 238, 241 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі № 160/4646/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 51600, м. Верхньодніпровськ, вул. Яблунева, 47; ), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49070 м. Дніпро, вул. Д. Яворницького, 57; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України (, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5) про визнання протиправним наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 51600, м. Верхньодніпровськ, вул. Яблунева, 47; ) у розмірі 2500,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49070 м. Дніпро, вул. Д. Яворницького, 57; ) у розмірі 2500,00 грн.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 29.01.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук