Справа № 520/8073/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р.Справа № 520/8073/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, по справі № 520/8073/23 за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області (далі- відповідач) , в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку ФО-П ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області поновити реєстрацію ФО-П ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2020 та включити до реєстру платників єдиного податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 по справі №520/8073/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2020, та включити до Реєстру платників єдиного податку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 60 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 по справі №520/8073/23 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 11.06.1998 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області як фізична особа-підприємець.

Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76, п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань правомірності перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складено акт перевірки від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-34/ НОМЕР_1 .

Під час проведення камеральної перевірки встановлені порушення умови перебування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування в частині абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п. 299.10 ст. 299 ПК України, яким передбачено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків та зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до наданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 02.10.2019 реєстраційний №30984 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за три квартали 2019 складає 880 грн. з терміном сплати 21.11.2019, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 08.01.2020 реєстраційний №423 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за 2019 становить 1087,50 грн. з терміном сплати 20.02.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 19.05.2020 реєстраційний №20437 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за 1 квартал 2020 становить 375 грн. з терміном сплати 20.05.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 08.07.2020 реєстраційний №25221 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за півріччя 2020 становить 1004,50 грн. з терміном сплати 20.08.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФО-П ОСОБА_1 від 05.10.2020 реєстраційний №32789 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за три квартали 2020 становить 800 грн. з терміном сплати 19.11.2020, згідно ІКП (код платежу 18050400) сплата відсутня.

Таким чином, станом на 30.11.2020 В ІКП позивача обліковується податковий борг у розмірі 3642,86 грн. по платежу «Єдиний податок з фізичних осіб» (КБК 18050400).

На підставі акту перевірки від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-34/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийнято рішення від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-08 «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку».

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 прийнято податковим органом не лише з порушенням процедури прийняття такого рішення, а й безпідставно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.291.2-291.3 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За змістом п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

За приписами підпункту 3 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку: третя група: фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні позивачем порушено вимоги абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України.

У свою чергу, згідно названого абзацу платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Зміст наведеної правової норми дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої групи у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №820/5346/17, від 21.05.2020 у справі №820/5346/17, від 05 жовтня 2021 року у справі № 815/1764/16, від 22 червня 2022 року у справі № 810/2065/18.

Отже, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

При цьому матеріали справи свідчать, що було проведено камеральну перевірку щодо порушення позивачем, платником єдиного податку, вимог перебування на спрощеній системі оподаткування. За результатами проведеної камеральної перевірки відповідачем було складено Акт камеральної перевірки від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-34/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення умов перебування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на спрощеній системі, а саме на підставі абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п. 299.10 ст. 299 ПК України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно з підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Статтею 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється, відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання).

Питання ж своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів є предметом документальної перевірки, як це передбачено пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.03.2019 у справі № 803/1908/16, від 23.08.2019 у справі № 826/4242/15 та від 06.02.2020 у справі №813/87/16.

Таким чином, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Аналогічну правову позицію зазначено Верховним Судом у постанові від 04.05.2023 у справі № 320/1040/19.

Разом з тим, доказів проведення документальної перевірки позивача з питань своєчасності сплати грошових зобов`язань з єдиного податку ГУ ДПС у Харківській області надано не було.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормами Податкового кодексу України передбачено право платника податків у разі незгоди з висновками камеральної перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, подати протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта, до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Таким чином, прийнявши оскаржуване рішення від 01.10.2020 на підставі акту перевірки від 01.10.2020, тобто в один день, відповідач фактично позбавив позивача можливості подати свої заперечення (пояснення) та/або додаткові документи.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення ГУ ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації платника єдиного податку було винесено з порушенням процедури прийняття.

Крім того, відповідач приймав рішення №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 на підставі акту перевірки від 01.10.2020 №15/20-40-04-29-34/ НОМЕР_1 , згідно якого в інтегрованій карці позивача значився податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів ІІ кварталу 2020 р. та ІІІ кварталу 2020 р.

В інтегрованій картці ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 3 642,86 грн. по платежу «Єдиний податок з фізичних осіб» (КБК 18050400).

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що відповідно платіжного доручення №12 від 08.10.2019 позивачем сплачено суму єдиного податку за 3 квартал 2019 року у розмірі 880 грн. на розрахунковий рахунок UA0020433 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується податковими агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п).

Відповідно платіжного доручення №2 від 14.01.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 4 квартал 2019 року у розмірі 1087,50 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Відповідно платіжного доручення №2 від 21.04.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 1 квартал 2020 року у розмірі 375 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Відповідно платіжного доручення №6 від 07.07.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 2 квартал 2020 року у розмірі 1004,50 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Відповідно платіжного доручення №10 від 15.10.2020 позивачем сплачено суму єдиного податку за 3 квартал 2020 року у розмірі 800 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування).

Крім того, згідно до інтегрованої картки:

- по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується податковими агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п» за 2019 рік рахувалась переплата у розмірі 880 грн..

- по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування» за 2020 рік - переплата у розмірі 3267 грн.

Також, з інформації з інтегрованої картки щодо стану розрахунків з бюджетом вбачається, що по платежу 50 «єдиний податок з фiзичних осiб» за 2023 рік здійснено перерахування переплати по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується податковими агентами, iз доходiв платника податку у виглядi з/п» у розмірі 880 грн. та по платежу 85 «податок на доходи фiз. осiб, що сплачується фiз. особами за результатами рiчного декларування» у розмірі 3267 грн. в рахунок платежу 50 «єдиний податок з фiзичних осiб».

Таким чином, позивачем було сплачено кошти, але сплату податку було помилково здійснено на рахунок податку на доходи фізичних осіб, а не на рахунок єдиного податку, вказане підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, податковими деклараціями платника єдиного податку сума єдиного податку.

Згідно до частини п`ятої статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Беручи до уваги вказані законодавчі норми та встановлені фактичні обставини, колегія суддів зазначає, що допущена позивачем помилка у номері рахунку при сплаті єдиного податку не може свідчити про невиконання позивачем свого податкового обов`язку.

Крім того, у постановах від 27.05.2021 у справі №140/2192/19, від 01.04.2021 у справі № 810/3355/17, від 18.12.2020 у справі № 822/5450/15 Верховний Суд зазначав, що за змістом статті 45 Бюджетного кодексу України всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів. Тому, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватись як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податку при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності.

Враховуючи, що позивач як платник єдиного податку вчинив дії, спрямовані на перерахування суми грошового зобов`язання на єдиний казначейський рахунок, помилковим є висновок контролюючого органу про наявність підстав для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Колегія суддів наголошує на тому, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку може бути лише фактична наявність протягом двох послідовних кварталів не сплачених податкових зобов`язань на суму, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В той час як у випадку ОСОБА_1 має місце неправильне відображення даних про сплату податкового зобов`язання в інтегрованій картці платника податку з огляду на допущену позивачем помилку при визначенні казначейського рахунку.

Враховуючи вищезазначене, на думку колегії суддів, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області №15/20-40-04-29-08 від 01.10.2020 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є протиправним.

При цьому, колегія суддів враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, належним та необхідним способом захисту прав позивача на думку колегії суддів є зобов`язання Головне управління ДПС у Харківській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку третьої групи з 01.10.2020, та включити до Реєстру платників єдиного податку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 по справі № 520/8073/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 29.01.2024 року