Справа № 240/17959/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17959/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко А.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

29 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Пенсійного фонду України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті заборгованості по перерахунку пенсії за періоди: з 01.12.2020 по 31.05.2022, з 01.12.2019 по 31.07.2022, з 01.12.2020 по 31.03.2023;

- зобов`язати Пенсійний фонд України виділити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для виплати грошові кошти в сумі: 207338,00 грн, заборгованість по перерахунку пенсії за періоди з 01.12.2020 по 31.05.2022; 110603,96 грн заборгованість по перерахунку пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2022; 7238,80 грн заборгованість по перерахунку пенсії за період з 01.12.2020 по 31.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити виділені Пенсійним фондом України грошові кошти в сумі: 207338,00 грн, заборгованість по перерахунку пенсії за періоди з 01.12.2020 по 31.05.2022; 110603,96 грн заборгованість по перерахунку пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2022; 7238,80 грн заборгованість по перерахунку пенсії за період з з 01.12.2020 по 31.03.2023.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору.

Відповідач надіслав письмовий відзив у якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та було підтверджено в ході апеляційного перегляду справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 у справі №240/13902/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 01.12.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №240/42957/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року, відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об"єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" від 15.07.2021 №33/26/117-1727, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/18302/22 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.12.2020 перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.

В подальшому, листом від 05.04.2023 №12331-10407/Г-02/8-0600/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що на виконання судових рішень нараховано:

- рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 у справі №240/13902/21 кошти у розмірі 207338,00 грн - заборгованість по перерахунку пенсії за період з 01.12.2020 по 31.05.2022;

- рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №240/42957/21 кошти у розмірі 110603,96 грн - заборгованість по перерахунку пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2022;

- рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №240/18302/22 кошти у розмірі 7238,80 грн - заборгованість по перерахунку пенсії за період з 01.12.2020 по 31.03.2023.

Стосовно виплати нарахованих коштів на виконання судових рішень у межах своєї компетенції відповідач повідомив, що виплата коштів нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету. Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення, може бути здійснена лише за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Листами від 30.12.2022 №33577-35296/Г-03/08-2800/22 та від 13.04.2023 №14381-12547/Г-03/8-2800/23 Пенсійний фонд України повідомив позивача, про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за судовими рішеннями, вказавши, що черговість виплати на виконання рішень суду визначається датою набрання ним законної сили.

Вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною, а свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає критерію захисту порушеного права в порядку позовного провадження.

Судом відзначено, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу вимог статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Отже, суд першої інстанції доцільно відзначив, що процесуальним законом встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для звернення до суду з даним позовом слугував факт утвореної заборгованості пенсійних виплат позивачу, призначених йому на виконання судових рішень у справах №240/13902/21, №240/42957/21, № 240/18302/22 .

В свою чергу, відповідач - ГУ ПФУ в Житомирській області, у відповідності до листа №12331-10407/Г-02/8-0600/23 від 05.04.2023, не заперечує щодо утвореної заборгованості з доплати по перерахунку пенсії позивачу на виконання рішень суду та наявності свого обов`язку виплатити таку заборгованість, однак відзначає, що така виплата буде проведена в порядку черговості, після виділення коштів, тобто відповідно до встановленої процедури.

Таким чином, підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є його незгода з діями відповідача, вчиненими на виконання рішень Житомирського окружного адміністративного суду у справах №240/13902/21, №240/42957/21, № 240/18302/22, а відтак вирішення позовних вимог лежить в площині виконання вказаних судових рішень, які мають виконуватися відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", що не позбавляє права позивача оскаржувати дії відповідача.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивача у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає критерію захисту порушеного права в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та до Пенсійного фонду України, такі вимоги не можуть бути самостійним предметом позову і повинні розглядатися не в позовному провадженні.

Водночас, колегія суддів зауважує, що в межах даної справи позивач може звернутися до суду шляхом подання відповідної заяви у відповідності до положень до ч.1 ст.383 КАС України або у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.