Справа № 620/8235/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Скалозуб Ю.О. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Справа № 620/8235/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації за невикористані відпустки у 2017 - 2019 роках, як учаснику бойових дій;

- зобов`язати Відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за 2017-2019 роки, як учаснику бойових дій.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2021, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2022, адміністративний позов було задоволено повністю.

3. 03.10.2023 Відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання виконавчого листа, виданого на виконання вказаних рішень суду, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування таких вимог Заявник посилався на те, що Позивач проходив службу в ГУ НП в Чернігівській області до 2020 року, але наказом від 27.12.2019 його було переведено для подальшого проходження служби до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 01.01.2020.

Заявник зазначив, що Позивача було звільнено зі служби Національної поліції України лише 17.06.2021 саме із Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до наказу від 14.06.2021 №189 о/с.

Тому, на переконання Заявника, оскільки ОСОБА_1 був звільнений з Департаменту стратегічних розслідувань, то саме вказаний орган повинен проводити відповідні компенсації.

4. Чернігівським окружним адміністративним судом за результатами вирішення вказаної заяви постановлено ухвалу від 24.10.2023, якою в задоволенні вказаної вище заяви відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Разом з тим, суд зазначив, що підстави, з яких Заявник наразі просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, вже були ним викладені у відзиві на позов та в апеляційній скарзі на рішення по суті позовних вимог та їм надана відповідна оцінка в судових рішеннях у цій справі, які набрали законної сили.

5. Не погоджуючись з такою окремою ухвалою суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольни подану ним заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, наводячи доводи, аналогічні тим, що були викладені в його заяві.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, шо призвело до неправильного вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023 та від 06.12.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

7. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами першою, третьою статті 374 КАС України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Частинами першою, третьою статті 373 КАС України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно пп. 18.1 п. 18 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюються в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу або у разі її відсутності - рекомендованим чи цінним листом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання, задля чого суд видає виконавчий лист.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду в цій справі, яким саме на ГУ НП в Чернігівській області було покладено зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2019 рр. набрало законної сили і було звернено до виконання шляхом видач судом відповідного виконавчого листа.

Водночас, обставини, на які Апелянт наразі посилається як на підстави для визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вже наводилися ним під час розгляду судами першої та апеляційної інстанції цієї справи по суті позовних вимог, відповідно, перевірялися судами і їм вже була надана оцінка суду при вирішенні спору по суті.

Тож, доводи Апелянта щодо необхідності наразі визнання спірного виконавчого листа в цій справі з цих же підстав таким, що не підлягають виконанню, судова колегія до уваги не приймає та зазначає, що фактично Апелянт не погоджується із судовими рішеннями в цій справі і зловживає своїми процесуальними правами з метою ухилення від їх виконання, що суперечить конституційним гарантіям обов`язковості рішення суду та вищенаведеним нормам КАС України.

12. При цьому апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини рішення у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява №40450/04), пункти 51, 54).

Більш того, у пункті 46 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ також зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (також рішення ЄСПЛ у справі «Метаксас проти Греції» (Metaxas v. Greece), № 8415/02, п. 19, від 27.05.2004; у справі «Лізанець проти України» (Lizanets v. Ukraine), № 6725/03, п. 43, від 31.05.2007).

Відповідний державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення або передати його іншому компетентному органу для виконання (рішення ЄСПЛ у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), № 59498/00, п. 68).

13. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

14. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

15. Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

16. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

17. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 30 січня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев