Справа № 420/26188/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Церковний В.Я.,

за участю:

представника позивача Петрів І.М.,

представниці відповідача Шовенко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ТОВ ІНТРАНС-20 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання податкового повідомлення-рішення протиправним,

встановив:

ТОВ ІНТРАНС-20 (далі позивач) звернулось з позовною заявою до суду, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.09.2023 року № 712.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що 10.08.2023 року отримали акт документальної виїзної перевірки, який оскаржили в адміністративному порядку. 13.09.2023 року засобами поштового зв`язку Товариство отримало відповідь на заперечення, яка містить в собі текст Акту перевірки в «новій редакції» та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 13 вересня 2023 року №712.

Товариство не погоджується з прийнятим податковим повідомленням рішенням на підставі зазначеного Акту перевірки, вважає його таким, що прийняте з грубими порушеннями чинного законодавства та прав Позивача з огляду на те, що законодавством не передбачено винесення за результатами скарги на акт перевірки іншого акту в «новій редакції». Відповідачем грубо порушено чинне податкове законодавство щодо порядку розгляду та оформлення результатів перевірки та результатів розгляду заперечень на Акт за результатами перевірки, оскільки в основу ППР покладено інший акт (нова редакція), який не був вручений позивачу. Тим самим, позивач позбавлений права адміністративного оскарження, цього акта. Відповідач, грубо порушив приписи ст. 86 ПКУ, щодо оформлення результатів перевірки, розгляду заперечень на акт перевірки.

Крім того, представник позивача зазначив, що у Акті нової редакції була виправлена не лише арифметична помилка, а були досліджені документи та викладені ті обставини, які не були описані та дослідженні у первісному акті, що дає підстави зазначити, що ці акти мають суттєві відмінності, оскільки обґрунтування суми нібито завищеного з боку підприємства від`ємного значення з ПДВ було повністю змінено в Акті перевірки в новій редакції. Встановлені в Акті перевірки №21232/15-32-07-12-14 від 07.08.2023 порушення податкового законодавства Товариство не допускало, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Представниця відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог і зазначила, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації), в результаті порушень викладених у п.п. 3.1, 3.2 акту перевірки, пп. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, встановлено її завищення у травні 2023 року на суму 455 585 грн, внаслідок заниження показника рядку 9 (колонка Б) Декларації у сумі - 14 639 грн., детально описано у п. 3.1 розділу III акту перевірки, та рядка 17 колонка Б) Декларації у сумі - 440 946 грн. детально описано у п. 3.2 розділу III акту перевірки, оскільки у ТОВ «Інтранс-20» відсутні первинних документів, які підтверджують факт списання палива та запчастин на виробничі витрати. В ході позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ«ІНТРАНС-20» була проведена позапланова інвентаризація згідно наказу від 24.07.2023 року № Ін-07/23, за результатом якої, у відповідності до інвентаризаційних відомостей від 25.07.2023 року, встановлені нестачі ТМЦ всього у сумі - 1 507 694 гривень. З огляду на викладене, Відповідачем доведено безпідставність позовних вимог товариства та правомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

ГУ ДПС під час розгляду заперечень на акт перевірки діяло згідно з вимогами ст. 86 ПКУ, встановило порушення позивачем вимог податкового законодавства, що стало підставою для винесення оскаржуваного ППР. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

На підставі пп. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 ПК України, за наказом 18.07.2023 року № 5516-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні ПДВ за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено Акт №21232/15-32-07-12-14 від 07.08.2023 року, згідно якого перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість попередніх звітних періодів, встановлено порушення ТОВ«ІНТРАНС-20»:

- п.1 ст.9 Закону Україні «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІУ, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення ТОВ «ІНТРАНС -20» від`ємного значення по ПДВ у травні 2023 року у сумі - 455 585,00 грн.;

- п.198.5 ст.198 ПК України, щодо необхідності включення до податкових забов`язань з ПДВ по рядку 4.1 (Колонка Б) «Нараховано податкових забов`язань відповідно до п.198.5 ст 198» Декларації по ПДВ та рядку 9 (Колонка Б) «Усього податкових забовязань» звітної Декларації по ПДВ у сумі - 620 735 грн (1 507 694x20/100+1595985x20/100), та реєстрації податкової накладної. (а.с.19-27 т.1)

ТОВ ІНТРАНС-20 22.08.2023 надіслало на адресу ГУ ДПС в Одеській області заперечення на Акт перевірки. (а.с. 28, т.1)

13.09.2023 Товариство отримало відповідь на заперечення, яка містить в собі текст Акту перевірки в новій редакції та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 13 вересня 2023 року №712, яке є предметом оскарження у цій справі.

Оскаржуючи податкове повідомлення рішення позивач зазначає про порушення процедури розгляду заперечень на акт перевірки, оскільки діючим законодавством не передбачено винесення акту в новій редакції. Позивач вважає Акт в новій редакції новим актом на який у відповідності до вимог ПКУ він має право подання заперечень, а тому винесення ППР є передчасним.

Відповідач свою позицію стосовно Акта в новій редакції та заперечень на вищенаведені обґрунтування позивача не надає.

Спірні правовідносини врегульовані такими нормами законодавства.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). (п.86.3)

Згідно з приписами п. 86.7 ст. 86 Податкового Кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Відповідно до вимог п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України віл 20 серпня 2015 року №727 (далі - Порядок № 727), а також Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок, затвердженими наказом Державної фіскальної служби України від 1 червня 2017 року № 396 (далі - Методичні рекомендації №396).

Згідно з Порядком № 727 та Методичними рекомендаціями № 396 акт документальної перевірки службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства.

Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази та враховуючи вищенаведені приписи законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем порушено процедуру, встановлену п. 86.7, 86.8. ст. 86 Податкового Кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що позивач, не погоджуючись з висновками акту документальної перевірки, подав до податкового органу письмові заперечення.

Податковий орган їх розглянув, шляхом викладення акту перевірки в новій редакції. (а.с.31-58 т.1).

Аналізуючи приписи ст. 86 ПКУ, Порядку № 727, Методичних рекомендацій № 396, суд зазначає, що така форма розгляду заперечень платника податків на акт перевірки вказаними номартивними актами не передбачена.

Суд зазначає, що рішення ГУ ДПС в Одеській області від 08.09.2023 року «Про результати розгляду заперечень на акт перевірки Головного управління ДПС в Одеській області від 07.08.2023 року №21232/15-32-07-12-14, (а.с. 31-32 т.1) не відповідає вимогам ст. 86, п. 86.7, п.п 86.7.4 ПКУ оскільки в ньому відсутні будь які дані, щодо дослідження комісією всіх наявних фактичних дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові пояснення платника податку, його аргументи, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

Фактично у рішенні податкового органу про розгляд заперечень відсутні будь які обґрунтування відхилення аргументів платника податків та його заперечень, оскільки це рішення є скоріше супровідним листом до Акту у новій редакції.

Відповідно до п.п. 86.7.4. п. 86.7 ст. 86 ПКУ під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:

встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;

досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. …

Суд вважає, що висновку за скаргою позивача податковий орган не приймав, оскільки в ньому відсутні будь які дані про розгляд заперечень по суті, відсутні і обґрунтування відхилення аргументів платника податків та його заперечень, а Акт в новій редакції не є висновком про розгляд заперечень.

В судовому засіданні, судом досліджено Акт перевірки №21232/15-32-07-12-14 від 07.08.2023 року та Акт у новій редакції і встановлено, що вони мають суттєві відмінності, оскільки в Акті у новій редакції не тільки виправлені арифметичні помилки, але описані та досліджувались обставини, документи які не були проаналізовані у первісному акті. Це стосується обставин викладених на сторінках 8-11, 22 Акту нової редакції та інших сторінок.

Суд зазначає, що у такий спосіб ГУ ДПС в Одеській області намагається перекваліфікувати підстави прийняття висновків акту перевірки після надходження заперечень, що в свою чергу є порушенням принципу правової визначеності рішення суб`єкту владних повноважень.

Дані твердження також узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.05.2019 р. по справі № 0940/1240/18 та від 25.05.2018 р. по справі № 2а-28/10/0870: …зміна кваліфікації підстави прийняття рішення, як акту індивідуальної дії, суб`єктом владних повноважень в судових процедурах є неприйнятною, з огляду на принцип правової визначеності, який притаманний як судовим рішенням, так і рішенням суб`єктів владних повноважень. В іншому випадку це вже будуть інші правопорушення за інших підстав, запровадження позиції зміни підстав прийняття рішень, після їх прийняття, як способу реалізації владних управлінських функцій, призведе до свавілля суб`єктів владних повноважень.

Узагальнюючи всі вищенаведені приписи діючого законодавства, щодо розгляду заперечень платника податків на акт перевірки, суд зазначає, що такі заперечення ТОВ «ІНТРАНС-20» на Акт перевірки №21232/15-32-07-12-14 від 07.08.2023 року не розглянуті, оскільки прийняття Акту у новій редакції не є формою розгляду заперечень та не передбачена законом.

Відповідно. за наявності вищезазначених обставин податкове повідомлення рішення від 13.09.2023 року № 712 з приводу правомірності якого виник спір, було прийнято без розгляду у встановлений законом порядок та строк заперечень Товариства на акт перевірки, тобто з порушенням ГУ ДФС норм пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПКУ. Відтак це податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 242-246 КАС України,

вирішив:

Позовні вимоги ТОВ ІНТРАНС-20 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 13.09.2023 року № 712.

Стягнути Головного управління ДПС в Одеській області (ЄДРПОУ ВП: 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ІНТРАНС-20 судовий збір в сумі 6 833,78 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.