Справа № 160/27398/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
20.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку пенсії від 10.10.2023 року ОСОБА_1 протиправною та скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок, та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 45 % від суми грошового забезпечення, за весь період часу з моменту призначення пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і йому з 10.05.2006 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Позивачу призначена пенсія у розмірі 40 % від відповідних сум грошового забезпечення (ст.21 Закону 2262). З 7 квітня 1987 року по 24 травня 1987 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( кат-2А). 11.09.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив зробити перерахунок пенсійного забезпечення, збільшивши його на 5 % відсотків як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до статті 13 закону 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені установленому законом порядку, до категорії - 2. У відповіді відповідача зазначено, що збільшення розміру пенсії по інвалідності на 5 % відповідних сум грошового забезпечення, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС законом 2262 - не передбачено. Позивач, посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16 лютого 2022 року по справі № 200/7786/19-А вважає, що згідно ст. 13 закону 2262, як ліквідатор аварії на ЧАЕС віднесений до категорії-2, він має право на отримання пенсії збільшеної на 5 відсотків. Зважаючи на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
23.11.2023 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 13.12.2023 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
22.12.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві та вважає їх необгрунтованими з наступних підстав. Відповідно до статті 21 Закону № 2262 особам з інвалідністю 3 групи, які не відносяться до осіб з інвалідністю внаслідок війни, пенсії призначаються в розмірі 40% відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи викладене, пенсію позивачу призначено в розмірі 40% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Збільшення розмірів пенсії по інвалідності на 5% відповідних сум грошового забезпечення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Законом № 2262 не передбачено. Одночасно повідомляємо, що відповідно до статті 13 Закону № 2262 в редакції, що діяла на момент призначення вам пенсії, пенсії за вислугу років призначалися в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Вислуга позивача на день звільнення з органів внутрішніх справ склала 14 років 00 місяців 21 день, тому для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 13 Закону № 2262 немає законних підстав. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.05.2006 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) як особа з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Пенсію позивачу призначено в розмірі 40% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
ОСОБА_1 з 7 квітня 1987 року по 24 травня 1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (кат - 2А), що підтверджується копією довідки Військової частини № НОМЕР_1 від 24.05.1987 року №693 та є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією дубліката посвідчення серії НОМЕР_2 від 28.11.2017 року.
11.09.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок його пенсійного забезпечення, збільшивши його на 5 % відсотків як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до статті 13 закону 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби , та деяких інших осіб», які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені установленому законом порядку, до категорії - 2.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закону № 2262). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до статті 21 Закону № 2262 особам з інвалідністю 3 групи, які не відносяться до осіб з інвалідністю внаслідок війни, пенсії призначаються в розмірі 40% відповідних сум грошового забезпечення.
Як вбачається із матеріалів справи, пенсію позивачу призначено в розмірі 40% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Разом із тим, позивач не погоджується із відмовою у здійсненні перерахунку та виплати його пенсії, збільшивши її розмір на 5% як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до пунктів «а», «б» та «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів.
З набуттям чинності Законом № 3591-IV нова редакція пункту «в» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала указаної 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.
Перерахунок призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій визначено статтею 63 цього Закону, відповідно до частин першої, третьої та четвертої якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, відсотковий розмір пенсії до відповідних сум грошового забезпечення при її призначенні установлюється статтею 13 Закону № 2262-ХІІ саме на час призначення пенсії. Натомість розміри складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія при її перерахунку на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ, визначаються на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Як убачається з наведених у пунктах 43-48 цієї постанови норм, складові грошового забезпечення, з яких обчислюється та перераховується пенсія, та їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Водночас відсоткове співвідношення раніше призначеної відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії до відповідних сум грошового забезпечення є сталим, оскільки установлюється на день призначення пенсії.
На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала вказаної 5-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.
Проте застосування при перерахунку пенсії особи положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.
Судом встановлено, що пенсія по інвалідності була призначена позивачу з 10.05.2006 року відповідно до Закону № 2262-ХІІ, як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, її розмір складав 40% від грошового забезпечення (ст. 21 Закону №2262). При цьому 5 % - збільшення розміру пенсії на підставі частини першої статті 13 цього Закону як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 2 позивачу при призначенні пенсії встановлено не було.
При цьому, вислуга позивача на день звільнення з органів внутрішніх справ склала 14 років 00 місяців 21 день, а загальний страховий стаж позивача також становить 14 років 00 місяців 21 день, тому позивач не є особою, який має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 13 Закону № 2262, тому при призначенні позивачу пенсії по інвалідності останньому не було встановлено 5% доплати (категорія 2), відповідно і при перерахунку пенсії в подальшому така доплата за участь в ліквідації наслідків ЧАЕС не повинна встановлюватись.
Посилання позивача на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.02.2022 року по справі №200/7786/19-а судом не береться до уваги, оскільки вона стосується інших правовідносин, аніж ті, що склалися в даній справі. Так, у вказаній постанові спірним було питання правомірності зменшення пенсійним органом розміру пенсії за вислугу років позивача як військовослужбовця, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до категорії 1, при її перерахунку відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII на підставі постанов № 704 і 103 на 10 % відповідних сум грошового забезпечення, з якого була обчислена при призначенні його пенсія згідно зі статтею 13 цього Закону. Тоді як в даній справі позивачу при призначенні пенсії не встановлювалась доплата 5% за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Тому враховуючи висновок, викладений у цій постанові щодо сталості відсоткового співвідношення раніше призначеної пенсії до відповідних сум грошового забезпечення, а також враховуючи, що при перерахунку пенсії позивачу не змінювався відсоток раніше призначеної пенсії, суд вважає правомірними дії відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного суд, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 77, 90, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна