Справа № 420/13299/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Хом`якової В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 08.06.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 26.04.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 383392,00 грн. (306713,6 за податковими зобов`язаннями, 76678,4 за штрафними (фінансовими) санкцiями);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 26.04.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 28960,93 грн. (23049,19 грн. за податковими зобов`язаннями та 5911,74 за штрафними (фінансовими) санкціями);

звільнити з податкової застави та вилучити з об`єкту обтяження податковою заставою об`єкт нерухомості - нежитлові підвальні приміщення офісу №4a в буд. АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 22.06.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у спрощеному провадженні без виклику представників сторін в судове засідання.

В подальшому ухвалою від 27.09.2023 суд перейшов до розгляду справи в загальному позовному провадженні. Підготовче судове засідання у справі призначено на 12.10.2023 року 11 год. 30 хв.

28.09.2023 до суду надійшло клопотання про надання документів від представника позивача.

02.10.2023 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому заперечує проти позову.

11.10.2023 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від представника позивача.

В судове засідання призначене на 12.10.2023 року 11 год. 30 хв. сторони не з`явилися. Відкладено розгляд справи на 01.11.2023 11 год. 00 хв.

24.10.2023 року до суду надійшли пояснення щодо строків давності від представника позивача.

01.11.2023 року розгляд справи було відкладено на 09.11.2023 на 10 год. 30 хв.

07.11.2023 року до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від представника позивача та заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Ухвалою від 09.11.2023 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Залишено без задоволення клопотання представника Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про залишення позову без розгляду.

Судове засідання призначено на 29.11.2023 року 11 год. 30 хв.

29.11.2023 суд закрив підготовче провадження та вирішив подальший розгляд справи по суті здійснювати в письмовому провадженні без виклику сторін .

Позовні вимоги ОСОБА_1 грунтуються на тому, що у вересні 2022 року він дізнався про перебування нежитлових приміщень, які належали йому, у податковій заставі. На адвокатський запит позивач отримав інформацію про наявність податкових повідомлень-рішень, які були прийняті за висновками акту позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 . Позивач вважає, що ДПС діяло всупереч встановленому законом порядку, необгрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення, чим порушено законні інтереси платника податків. Про проведення перевірки йому не було повідомлено, повідомлення про проведення перевірки надіслано ОСОБА_1 із порушенням п. 42.2 ст. 42 ПКУ, на адресу: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою ОСОБА_1 був зареєстрований до 01.12.2004, а з 22.12.2004 ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку . Не отримання позивачем зазначених документів позбавило позивача можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень й документів. Податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 №, яким застосовано штрафні санкцій у сумі 170,00 грн. позивач не оскаржує, оскільки дійсно повинний був надати декларацію про майновий стан до 01.05.2016, однак не подав її.

Позивач вказує, що 21.09.2006 між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", як банком та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 . За умовами договору (п.п. 1.1., 1.4.) банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 184000 доларів на придбання трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , під заставу нерухомості. Листом від 27.08.2015 ПАТ "УкрСиббанк" повідомило ОСОБА_1 про анулювання кредитної заборгованості, зазначивши, що з метою виконання вимог пп. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості, що станом на 27 серпня 2015 року становить 76114,54 доларів США 54 цента, а саме:суми основного боргу (кредиту) 71746,65 доларів США, що складає 1537222,34 гривень по курсу НБУ станом на 27 серпня 2015 року, суми процентів 4367,89 доларів США, що складає 93585,11 гривень по курсу НБУ станом на 27 серпня 2015 року, та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 10928,69 гривень 69 копійок.

Також позивач посилається на зміни в ПКУ, які були внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб" №1383-ІХ від 13.04.2021 (далі - Закон від 13.04.2021 № 1383-ІХ), який набрав чинності 23.04.2021, пп. "д" п. 164.2.17 ПК України викладено в наступній редакції: д) основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом".

Також, Законом від 13.04.2021 № 1383-ІХ доповнено абз. 3 п.п.165.1.55 п. 165.1 ст, 165 ПКУ, у відповідності до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прошеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Тобто, законодавець скасував відповідальність фізичних осіб - платників податків зі сплати податку на доходи фізичних осіб і військового збору та звільнив від обов`язку сплати податкових зобов`язань фізичних осіб, щодо яких банком прийнято рішення про прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості. Норми Закону від 13.04.2021 № 1383-ІХ належить застосувати до спірних правовідносин ретроспективно на підставі ст. 58 Конституції України відповідно до якої закони що скасовують відповідальність особи мають зворотну дію в часі. Таким чином, анульована сума іпотечного кредиту не є додатковим благом та не оподатковується. Податкові повідомлення-рішення також мають бути скасовані і у зв`язку зі зміною законодавства, оскільки зобов`язання зі сплати податків не виникає.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Вказує, що ПАТ КБ "УкрСиббанк" була внесені інформація до ЦБД Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про одержані ОСОБА_1 доходи у вигляді додаткового блага у 3 кварталі 2015 року у розмірі 1537222 грн. 34 коп. Банк підтвердив вказану інформацію на запит органу ДПС від 27.09.2018 №13886/10/15-32-50-07-11. Позаплановою невиїзною перевіркою встановлено, що згідно з пп.162.1.1 п. 162.1 ст.162, пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, з урахуванням пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід платника податків фізичної особи ОСОБА_1 у період 01.01.2015- 31.42.2015 складає 1 536 613,3 грн. В порушення вимог розділу VI "Податок на доходи фізичних осіб" Податкового кодексу України фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік по строку 01.05.20.16 року до ДПІ Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не надано, не відображено у складі загального оподатковуваного доходу за 2016 рік дохід у вигляді додаткового блага за "ознакою 126" у розмірі 1536613,3 грн., з якого не нарахований та не сплачений до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п.п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій нею податковій декларації. В порушення п.164.1, п.п. "д" п.п.164.2.17 п. 164.2 ст.164, п.п.167.1 ст.167, п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168, п.п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України донарахована сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 306 713,6 грн. - за період 01.01.2015 - 31.12.2015 року, яка підлягає сплаті до бюджету. Законом України від 31.07.2014 року N 1621-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України", який набрав чинності з 03 серпня 2014 року, запроваджено військовий збір у розмірі 1,5 відсотка до доходів у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри. Згідно пп, 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Ставка збору становить 1,5 відсотків об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 1 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ. Керуючись пп.1.2, п. 1.4, п.1.5, пп.1.6 п. 16 підрозділу 10 розділу XX, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп. 168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України ОСОБА_1 донараховано військового збору у розмірі 23049,19 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін судом встановлені наступні обставини.

На підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 26.12.2018 №10098 та повідомлення про перевірку від 29.12.2019 №2399 посадова особа ГУ ДФС в Одеській області з 18.02.2019 по 22.02.2019 здійснила документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу . отриманого як додаткове благо (ознака 126) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за наслідками перевірки складено акт від 01.03.2019 №345/15-32-13-05/ НОМЕР_1 .

Наказ та повідомлення були надіслані позивачу на адресу АДРЕСА_5 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення та було повернуто з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Перевіркою було встановлено отримання ОСОБА_1 доходу від ПАТ КБ "Укрсиббанк" на суму 1537222,34 грн. шляхом списання основного боргу за кредитним договором..

Перевіркою встановлено:

порушення пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПКУ у вигляді неподання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік ОСОБА_1 по строку подання до 01.05.2016;

порушення п. 164. п.164.1, п.п. "д" п.п.164.2.17 п. 164.2 ст.164, п.п.167.1 ст.167, п.п.168.2.1. п.168.2 ст.168, п.п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України , внаслідок чого донарахована сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 306713,6 грн. за період 01.01.2015 - 31.12.2015,

порушення пп.1.2, п. 1.4, п.1.5, пт.1.6 п. 16 підрозділу 10 розділу XX, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п.168.4 ст. 168, пп. 168.2.1 п.168.2 ст.168 Податкового кодексу України , внаслідок чого донараховано військового збору у розмірі 23 049,19 грн.

В акті вказано, що відповідно до ст. 164 ПКУ базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. А відповідно до п. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ ( в редакції станом на час прощення боргу за договором споживчого кредиту) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються:

164.2.17. дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

В акті вказано про використання інформації з ЦБД Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про одержані доходи, лист ПАТ КБ "УкрСиббанк" від 22.10.2108 № 14-2-02/61928 про те, що у 3-му кварталі ОСОБА_1 отримав доходи у вигляді додаткового блага у розмірі 1537222 грн. 34 коп. Також вказано про надіслання ОСОБА_1 листа від 27.09.2018 про необхідність , підстави та строки подання податкової декларації за 2015 рік.

За висновками перевірки ГУ ДФС в Одеській області були прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.04.2019 :

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 383902,00 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 28960,93 грн., з якими позивач не згодний та оскаржує в судовому порядку.

Також позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 №, яким застосовано штрафні санкцій за неподання декларації про доходи у сумі 170,00 грн. ним не оскаржується.

Податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу на адресу : АДРЕСА_2 , та повернуті за закінченням терміну зберігання.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 78.1.2. п.178.1 ст.178 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

В акті перевірки зазначено, що згідно з отриманої інформації з ЦБД Державного реєстру фізичних осіб-платників податку ДФС України про одержані доходи та сплачений податок з доходів фізичних осіб у 3 кварталі 2015 року фізична особа ОСОБА_1 отримав доходи у вигляді додаткового блага за ознакою "126" у розмірі 1537222,34 грн.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції станом на час отримання додаткового блага позивачем) , до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

При цьому, п.п 165.1.55 п. 165.1 ст.165 Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року та сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Відповідно до п. 179.1, ст.179 ПКУ, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПКУ, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Позивач надав суду копію повідомлення ПАТ КБ "УкрСиббанк" від 27.08.2015 № 31-4-51-07/2958 про анулювання боргу, адресоване ОСОБА_1 . В повідомлення вказано, що позивачу анулюється кредитна заборгованість станом на 27.08.2015 в розмірі 76114, 54 дол. США, яка складається з суми основного боргу (кредиту) 71746,65 доларів США, що складає 1537222,34 гривень по курсу НБУ станом на 27 серпня 2015 року, суми процентів 4367,89 доларів США, що складає 93585,11 гривень по курсу НБУ станом на 27 серпня 2015 року, та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 10928,69 гривень 69 копійок. Також банк повідомив позивача про те, що анульована сума заборгованості за основним боргом є його доходом, отриманим як додаткове благо і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та військовий збір та відобразити дохід у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

Згідно із відомостями Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів встановлено, що у 3 кварталі 2015 року ПАТ КБ "УкрСиббанк" на користь фізичної особи ОСОБА_1 проведено операцію за ознакою 126 - "Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо" (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)" у розмірі 1537222 грн. 34 коп., що становить анульовану суму основного боргу за кредитним договором.

Позивач не заперечує, що банк повідомив йому про анулювання боргу та про його обов`язок задекларувати дохід та сплатити відповідні податки, також визнає, що не надав до органів ГУ ДФС В Одеській області декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік, податок на доходи та військовий збір не сплатив.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 21.09.2006 позивачу 27.08.2015 була спрощена (анульована) саме сума основного боргу, що у розумінні підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом та належить до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Анульована (прощена) сума кредиту (тіла) повинна бути включена позивачем до доходу, отриманого платником податку, як додаткове благо у порядку визначеному пп. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2. ст.164 Податкового кодексу України та відповідно до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до п.179.1. ст.179 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпункту 49.18.4. пункту 49.18. ст.49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 54.3.1. ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що податковим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування у розмірі 306713 грн. 60 коп. грн. та нарахування штрафних(фінансових) санкцій в розмірі 76678 грн. 40 коп.

Також не належить скасуванню податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 23049 грн. 19 коп. та застосовані штрафні санкції у розмірі 5911 грн. 74 коп., з огляду на таке.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Таким чином, отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага, є підставою для нарахування позивачу грошового зобов`язання зі сплати військового збору, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

Доводи позивача про те, що не був обізнаний з перевіркою, суд розглянув та дійшов наступного. Ст. 45 Податкового кодексу визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визначається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Податковою адресою фізичної особи (в тому числі підприємців та самозайнятих осіб) є адреса, внесена при реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (далі Державний реєстр). З метою перевірки своєї податкової адреси, зазначеної в Державному реєстрі, фізична особа може звернутись до контролюючого органу за місцем проживання, або ж зробити це в Електронному кабінеті платника податків на офіційному веб-порталі ДПС України. Для зручності платників ДПС України розроблено електронний сервіс - подання відомостей для реєстрації фізичної особи/внесення змін до Державного реєстру. Ознайомитись з електронним сервісом можна на офіційному веб-порталі ДПС України.

Відповідно до п. 63.1 ст. 63 Податкового кодексу України зазначено, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Пунктом 63.5 статті 63 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи- платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 70.7 статі 70 Податкового кодексу України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). Це Положення регулює відносини, що виникають при реєстрації фізичних осіб, які є громадянами України, іноземцями та особами без громадянства. Вказаним положенням визначено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.

Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків. Розділом IX цього Положення передбачено порядок подання Заяви про зміну даних, які вносяться до Облікової картки . Так, встановлено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки , протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток13) відповідно. Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою Заяви за формою № 5ДР або Заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів. Також надати Заяву за формою №5ДР можна за допомогою електронного сервісу "Електронний кабінет платника" з використанням електронного цифрового підпису фізичної особи.

Відповідно до даних Головного управління ДПС в Одеській області фізична особа- платник податків ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 , на яку і направлявся наказ та повідомлення про проведення перевірки, акт перевірки, податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 42.1 - 42.3 ст. 42 Податкового кодексу податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику)…. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про обов`язок фізичної особи-платника податків повідомляти податкові органи про зміну податкової адреси.

Однак, в даному випадку докази повідомлення позивачем податкових органів про зміну податкової адреси відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що наказ та повідомлення про перевірку є належним чином надісланими (врученими) платнику податків, оскільки вони надіслані у порядку, визначеному ст. 42 ПКУ, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Невручення в даному випадку відповідачу зазначених документів відбулось з незалежних від податкового органу причин, та згідно п. 42.2, 42.3 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими.

Водночас, жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення документів, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка тощо) щодо вручення таких документів. Контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 жовтня 2020 року по справі № 813/3922/17.

Доводи позивача щодо причин неотримання ним податкових повідомлень - рішень, податкової вимоги та інших документів (зміна місця проживання) суд врахував при поновленні строку на оскарження податкових повідомлень-рішень .

Суд звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків. Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 140/30/20.

Доводи позивача про те, що не знаючи про проведення невиїзної перевірки він був позбавлений можливості своєчасно надавати свої заперечення, документи, спростовуються тією обставиною, що ніяких доказів, які б вплинули на висновки перевірки, позивач суду не надав. Факт анулювання основної суми кредитної заборгованості, її розмір, не відображення додаткового блага у податковій декларації та несплата податків позивачем не заперечується. Тому формальне порушення у вигляді проведення перевірки без повідомлення платника податків про таку перевірку не спростовує встановлені під час перевірки правопорушення та не може слугувати самостійною підставою для скасування результатів перевірки у цілому.

Також суд вважає необгрунтованими посилання позивача на зміни редакції п. "д" п. 164.2.17 ПКУ, які відбулись в 2021 році, оскільки податкові повідомлення-рішення були прийняті в 2019 році виходячи з діючих на той час норм. Суд оцінює правомірність податкових повідомлень-рішень на день їх прийняття контролюючим органом, і подальша зміна законодавства, на віть у бік пом`якшення, не є підставою для їх скасування.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в акті перевірки, є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим спірні рішення контролюючого органу, прийняті відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є правомірними.

Похідна позовна вимога про звільнення з податкової застави об`єкту нерухомості позивача також не підлягає задоволенню, оскільки доказів погашення податкового боргу позивач суду не надав.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

.