Справа № 120/19433/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

25 січня 2024 р. Справа № 120/19433/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України з позовного вимога щодо визнання протиправними дій Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо неналежної перевірки фактів, викладених у звернені від 04.08.2020 року та невстановлені неправомірними дій, які були вчиненні старшим оперуповноваженим ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління ОСОБА_2 щодо позивача.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року позовну заяву залишено без руху з огляду на необхідність приведення у відповідність обгрунтувальної та прохальної частин позову, а також пропущенням строку звернення до суду.

Представником позивача до суду надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Зокрема, представник позивача акцентує увагу на тому, що після ухвалення рішення окружним адміністративним судом міста Києва від 30.11.2022 року у справі № 640/1326/21 відповідач не здійснив належну перевірку інформації, викладеної ОСОБА_1 у зверненні від 04.08.2020 року.

Разом з тим, вказує на те, що нині відсутня можливість для звернення у порядку ст. 383 КАС України, з огляду на ліквідацію Київського міського окружного адміністративного суду із місцезнаходженням.

Відтак, вказує, що враховуючи те, що дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо неналежної перевірки фактів, викладених у зверненні засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 від 04.08.2020 року та невстановлення неправомірних дій, які були вчинені старшим оперуповноважений ВОРР Центрально-Західного міжрегіонального управління ОСОБА_2 стосовно позивача є протиправними, чим порушено права позивача, то такі права потребують судового захисту.

Окрім того, представником позивача надано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, наданими документами на усунення недоліків позовної заяви, суд виходить із такого.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З огляду на положення пункту 4 частини першої статті 170 КАС України з одним і тим же позовом можна лише раз звернутися до суду за захистом.

Відповідно до наведених норм права позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Встановлення підстав та обставин справи вказує на фактичний предмет позову, що є дійним об`єктом спірним правовідносин незалежно від синтаксично сформульованої позивачем вимоги.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Так, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа № 640/1326/21 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України Вячеслава Руденко, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Заступника начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, прийнятого за результатом розгляду заяви позивача від 04.08.2020 року.

Суд наголошує, що мотиви, які заявлені у вищезазначеній справі позивачем у якості підстав позову зводять до того, що заступник начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України формально відповів на його заяву, не здійснивши належної перевірки.

За результатами розгляду цієї справи Окружного адміністративного суду міста Києва ухвалено рішення від 30.11.2022 року, яким позовні вимоги задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Заступника начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України Вячеслава Руденко щодо перевірки інформації, викладеної ОСОБА_1 у звернені від 04.08.2020 року та зобов`язано Заступника начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України Вячеслава Руденко провести перевірку інформації, викладеної у цьому зверненні.

Вказане рішення набрало законної сили.

Принагідно, суд зазначає, що у контексті розглядуваних матеріалів справи, посадові особи Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу державного органу, на який, зокрема покладено функцію контролю за дотриманням прав людини і громадянина, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань, реалізацією законних прав та інтересів засуджених та осіб, узятих під варту.

Розвиваючи вказане, суд зазначає, що листом від 01.09.2020 року № 4/1-1827-20/П-1472 посадова особа ( ОСОБА_3 ) повідомив, що Департаментом з питань виконання кримінальних покарань розглянуто звернення засудженого ОСОБА_1 щодо неправомірних дій з боку старшого оперуповноваженого відділу оперативно-розшукової роботи Центрально-Західного міжрегіонального управління ОСОБА_2 . Вказане знайшло своє відображення і у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2022 року у справі № 640/1326/21.

Відтак, суд зазначає, що в межах розгляду справи № 640/1326/21 судом досліджувалось та було вирішено питання бездіяльності Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо перевірки інформації, викладеної ОСОБА_1 у звернені від 04.08.2020 року.

Також, суд звертає увагу на те, що при заміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який уже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, або його перефразування тотожність предмета та підстав позову зберігається.

Зміна (перефразування) позовних вимог, зокрема його формулювання не свідчить про зміну предмета оскарження. Такий залишився незмінним - бездіяльності Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо перевірки інформації, викладеної ОСОБА_1 у звернені від 04.08.2020 року, що вже піддавалось судовій ревізії на предмет.

Окрім того, судом враховано, що представник позивача фактично вказує на те, що звернення до суду мотивовано фактичною неможливістю захистити права позивача в інший спосіб, оскільки відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" № 2823-IX від 13.12.2022 року постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва та утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві, однак останній ще не утворено.

Принагідно, суд вважає за доречне зазначати, що до початку роботи нового адміністративного суду, справи, які перебували в Окружному адміністративному суду міста Києва передані до Київського окружного адміністративного суду.

Відтак, суд зазначає, що представником позивача обрано неправильний спосіб захисту прав, що призводить до штучного створення спору, предмет, підстави та сторони якого є тотожними у вирішеній справі.

Суд наголошує, що заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до повторної перевірки зазначених вище дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у той час, коли ефективний спосіб захисту полягає у контролі за виконанням рішення.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" визначено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович