Справа № 335/11945/23
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Яценка Дмитра Валерійовича, до Департаменту патрульної поліції,Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови № 8172051 від 19.11.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2023 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Яценка Д.В. звернулась до суду із адміністративним позовом в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову №8172051 від 19.11.2023 року, прийняту інспектором УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП; провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю подіїї і складу адміністративного правопорушення; стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.11.2023 року відносно неї було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. З вказаною постановою позивач не згодна, вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. На момент проїзду перехрестя проспекту Соборного і вулиці Фортечної, і на момент зупинки транспортного засобу, ним керувала не позивач, а її мати, ОСОБА_2 , а позивач перебувала в транспортному засобі, як пасажир. Про це позивач зазначала після зупинки транспортного засобу, проте ці пояснення залишилися поза увагою поліцейського. Поліцейський вимагав саме від позивача надати посвідчення водія, та у подальшому прийняв постанову щодо позивача. Також зазначає, що транспортний засіб не здійснював маневру повороту ліворуч, а здійснював рух по вулиці Фортечній прямо, зі сторони вулиці Поштової в напрямку вулиці Олександрівсько в м.Запоріжжя. Транспортний засіб не повертав з проспекту Соборного на вулицю Фортечну. Відповідно до постанови « 19.11.2023 16:48:22, м. Запоріжжя, Соборний 92. Водій порушив вимоги д.н. 5.16 рух по смугах та здійснив поворот ліворуч зі смуги якої дозволено тільки рух прямо, чим порушив п. 8.4 «ґ» ПДР- Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків». В графі «до постанови додаються» нічого не зазначено.На позивача було накладено адміністративне стягнення за порушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що оскаржувана нею постанова є незаконною, винесена з порушенням норм діючого законодавства. Постанова винесена без повного, всебічного з`ясування обставин справи, позивачу не надано можливості скористуватися своїм правом на отримання правової допомоги, не вирішені клопотання зокрема про надання доказів по справі. Крім того постанова не містить посилань на докази вчинення правопорушення.

05.12.2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді, терміном десять днів з дня вручення ухвали.

13.12.2023 року представник позивача адвокат Яценко Д.В. надав до суду заяву про усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 05 грудня 2023 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 286 КАС України, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

25.12.2023 року від представника УПП в Запорізькій області ДПП Малій О.М. на адресу суду надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Просить відмовити в задоволенні позову. На підтвердження вчинення правопорушення надано відеофайли. Додатково зазначає, що доводи позивача щодо відсутності керування ним транспортним засобом та порушення правил дорожнього руху належним чином спростовані відеозаписом зі службового реєстратора, на якому чітко встановлено порушення позивачем Правил дорожнього руху, інкриміноване поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП та є беззаперечним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

12.01.2024 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення, у яких позивач зазначає, що 2-й відеозапис, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу поліцейським, закінчується о 16:48:24. Натомість 3-й відеозапис, на якому відображено спілкування позивача з поліцейським і подальше оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення, починається о 16:50:08. Тобто проміжок часу між цими відеозаписами становить 1 хвилину 44 секунди, і зміст наданих відповідачем відеозаписів не дає інформації про те, які саме події відбувалися в цей проміжок часу. Позивач наполягає на тому, що на момент проїзду перехрестя Соборного і вулиці Фортечної і на момент зупинки транспортного засобу, вона була пасажиром транспортного засобу. Водієм була її мати, ОСОБА_2 . Ці обставини може підтвердити ОСОБА_2 . Крім того на третьому відеозаписі видно, як о 16:55:03 позивач, на запитання поліцейського, чому було надано посвідчення ОСОБА_2 , надає пояснення, що саме вона перебувала за кермом. Однак поліцейський ігнорує це пояснення, стверджуючи що за кермом була саме позивач, після чого складає постанову про накладення адміністративного стягнення.

12.01.2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання від позивача про допит в якості свідка ОСОБА_2 . Враховуючи, що розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268-272, 286 КАС України,без повідомлення (виклику) сторін, та від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи сторін та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

З копії постанови серії №8172051 від 19.11.2023 року, винесеної інспектором УПП у м. Запоріжжя ДПП встановлено, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 19.11.2023 року в 16:48 год. керувала автомобілем Mazda CX-5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , м.Запоріжжя пр. Соборний92. Водій порушив вимоги д.з. 5.16. рух по смугах та здійснив поворот ліворуч зі смуги з якої дозволено тільки рух прямо, чим поришив п.8.4 «ґ» ПДР - Порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.Також міститься відмітка про те, що особі яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП. В постанові не зазначено чи проводилась відео фіксація.

Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть , що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4 ПДР, Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений у середині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, які не є безперервними, оскільки запис переривається з 16:48:24 по 16:50:08, проведений не з початку зупинки водія, з огляду на те, що розгляд справи відбувся о 16:57:41 19.11.2023року, а вчинення правопорушення інкримінується позивачці о 16:48:22 19.11.2023 року, що різниться із зазначеним часом на відеозаписі. Також з даного відео вбачається, що після зазначення поліцейським частини та статті відповідно до якої особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, позивач зазначила, що не керувала транспортним засобом, а перебувала в транспортному засобі в якості пасажира. При цьому, відсутні докази керування позивачкою вказаним автомобілем з вказаними у постанові про накладення адміністративного стягнення порушеннями.

Отже з врахуванням того, що з дослідженого відеозапису не вбачається, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, доказів щодо вчинення даного правопорушення саме позивачем, як цього вимагає ст.77 КАС України відповідачем не надано.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наведене вище дає підстави вважати суду, що позов підлягає задоволенню, з врахуванням вимог ст.ст.77, 286 КАС України.

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати в сумі 536,80 гривень в рахунок відшкодування витрат з оплати судового збору.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242 - 246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Яценка Дмитра Валерійовича, до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови № 8172051 від 19.11.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції №8172051 від 19.11.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, Солом`янський район, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 22.01.2024 року

Суддя: Н.І. Рибалко