Справа № 520/36515/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

25 січня 2024 року справа №520/36515/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва Ольга Вікторівна, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадарт груп"

до Державної митної служби України Полтавської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень, картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вадарт груп" (далі по тексту позивач, ТОВ "Вадарт груп", вулиця Мельникова Василя, будинок 3/1, квартира 77, місто Харків, Харківська область, 61082, ) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної митної служби України Полтавської митниці (далі по тексту відповідач, вулиця Кукуби Анатолія, будинок 28, місто Полтава, Полтавська область, 36022, ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 20.09.2023 №UA806000/2023/000050/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806070/2023/000166.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на їх відповідність зазначеним процесуальним вимогам, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам вказаних норм з наступних підстав.

Положеннями частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Положеннями частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно положень частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положеннями статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що розмір ставки судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особо встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

У позовній заяві заявлено одна вимога немайнового характеру (скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806070/2023/000166), за яку судовий збір складає 2684,00 грн.

Позивач також оскаржує рішення про коригування митної вартості товарів від 20.09.2023 №UA806000/2023/000050/2.

Згідно правового висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеного в постанові від 16.03.2020 у справі №1.380.2019.001962 (провадження К/9901/30593/19) при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VІ є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Така різниця, відповідно до даних, визначених в митній декларації та оскаржуваному рішенні, позивачем у позовній заяві не розрахована.

Відтак, зі змісту поданого позову вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру (скасування рішення про коригування митної вартості) та одну вимогу немайнового характеру (скасування картки відмови).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Станом на час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн. за одну вимогу немайнового характеру.

Проте, позивач не надав до суду доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру та розрахунок суми судового збору за майновими вимогами.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали шляхом подання до суду:

- розрахунок суми судового збору за майновою вимогою;

- докази сплати судового збору з вимогами майнового характеру.

Згідно з частиною третьою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 241 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вадарт груп" без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вадарт груп" десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю "Вадарт груп" про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА