Справа № 520/3953/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 р.Справа № 520/3953/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/3953/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/3953/22 від 13.03.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ у Харківській області) про визнання дій протиправними задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Харківській області щодо не врахуванні при здійсненні перерахунку позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці період проходження позивачем строкової військової служби у період з 08.05.1979 по 03.05.1981 (1 рік 11 місяців 26 днів), половину строку навчання за денною формою навчання у Харківському юридичному інституті у період з 01.09.1983 по 01.07.1987 (1 рік 10 місяців 26 днів), та період роботи в органах внутрішніх справ з 01.08.1987 року по 02.08.1993 (6 років 0 місяців та 2 дні).

Зобов`язано ГУ ПФУ у Харківській області здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" починаючи з 07.02.2022 року, в тому числі: з урахуванням період проходження позивачем строкової військової служби у період з 08.05.1979 по 03.05.1981 (1 рік 11 місяців 26 днів), половину строку навчання за денною формою навчання у Харківському юридичному інституті у період з 01.09.1983 по 01.07.1987 (1 рік 10 місяців 26 днів), та період роботи в органах внутрішніх справ з 01.08.1987 року по 02.08.1993 ( 6 років 0 місяців та 2 дні) та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 13.04.2023.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій просить зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області надати звіт про виконання судового рішення від 13 березня 2023 року Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/3953/22.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 у порядку статті 382 КАС України - залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та норм процесуального права, просив скасувати цю ухвалу повністю та ухвалити судове рішення, яким зобов`язати ГУ ПФУ у Харківській області надати звіт про виконання судового рішення від 13 березня 2023 року Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/3953/22.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилався на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції з огляду на її недостатню вмотивованість.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у цій справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої у порядку ст.. 382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2018 по справі №800/592/17 визначилась, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подане й задоволене судом вже після ухвалення рішення у справі.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно постанови державного виконавця від 11.05.2023 відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 по справі №520/3953/22. Доказів закриття даного провадження матеріали справи не містять та під час судового розгляду судом не встановлено.

З огляду на вказане, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Наведені апелянтом посилання на Європейську конвенцію з прав людини та рішення Європейського суду з прав людини не є релевантним до обставин розгляду заяви про встановлення судового контролю у цій справі, оскільки стосуються питань вмотивованості рішень суду по суті спору та не стосуються інших питань, пов`язаних з подальшим рухом справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що окрема ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення поставленого питання, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 249, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року по справі №520/3953/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 29.01.2024.