Справа № 380/26997/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 рокусправа № 380/26997/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,) до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати воєнний стан в Україні поважною причиною в розумінні п. 5. Частини І Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (у редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588) для подання заяви та інших документів з питань громадянства іншою особою або надсилання їх поштою;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо відмови у прийнятті поданої представником Позивача заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом з додатками;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної Служби України у Львівській області прийняти від представника Позивача та розглянути заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з додатками.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 21.09.2022 року вона звернувся у Відділ з питань імміграції, тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства у м. Львів Державної міграційної служби України з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, проте їй було відмовлено у прийнятті документів, посилаючись на відсутність у неї довідки про несудимість з країни попереднього місця проживання - Ізраїлю. У вересні 2022 року Позивач звернулась в Посольство Ізраїлю в Україні для отримання вищевказаної довідки. Так, 08.10.2022 року їй було видано довідку про несудимість в якій засвідчено, те щодо Позивача відсутня інформація про судимості/активні провадження у базі даних Національної поліції Ізраїлю. 21.09.2022 року Позивач виїхала в США у зв`язку з війною в Україні, що підтверджується відповідними відмітками в паспорті Позивача. 24.03.2023 року Позивач звернулась в Посольство України в США для оформлення заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, проте в поданні заяви їй було відмовлено у зв`язку з тим, що через посольство України подавати заяви можуть тільки особи, які постійно проживають закордоном. Позивач оформила в Посольстві України в США відповідні документи. 31.08.2023 року представник Позивача Кунців Олена Михайлівна звернулась до Львівського міського управління ДМС України у Львівській області з пакетом документів для набуття громадянства України ОСОБА_1 , громадянки Ізраїлю, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з її неможливістю подати дані документи самостійно через виїзд в США внаслідок війни в Україні. Працівники Львівського міського управління ДМС України у Львівській області відмовились приймати зазначені документи, що підтверджується їх листом «Про розгляд звернення» від 14.09.2023 року, обґрунтовуючи це тим, що документи на оформлення набуття громадянства України можуть бути подані тільки заявником особисто. Позивачка стверджує, що вказані дії відповідача суперечать п. 5. Частини І Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (у редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588) в якому вказано, що «за наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою». Просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач до суду подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що згідно з долученими до заяви матеріалів встановлено ряд розбіжностей, а саме: у копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.07.1984 відділом РАЦС Краснофлотського Райвиконкому м.Хабаровськ, зазначено персональні дані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_3 . В копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.1969 персональні дані нареченої - ОСОБА_4 , після шлюбу ОСОБА_5 , в копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16.07.1998, - ОСОБА_6 . Під час особистого візиту до ГУ ДМС позивачу та представнику позивача наголошено на розбіжності у написанні прізвища: згідно з копією свідоцтва про народження прізвище - « ОСОБА_5 », паспортний документ Держави Ізраїль та посвідка на постійне проживання видані на прізвище « ОСОБА_5 ». Копія паспортного документа, з нотаріально засвідченим перекладом, надана на особистому прийомі та долучена до звернення, не відповідає оригіналу документа: засвідчено - 12.03.2018. Після зазначеної дати позивачем здійснювався перетини державного кордону, що підтверджено відмітками в оригіналі документа. З метою підтвердження/спростування розбіжностей персональних даних позивача, здійснено перевірку за обліками Державного реєстру актів цивільного стану. Інформація про видачу повторного свідоцтва серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 в реєстрі відсутня. Оригінал документа до органів ГУ ДМС у Львівській області не пред`являвся. Підтвердженням відсутності судимості на території іншої держави в іноземного громадянина, який клопоче про набуття громадянства України за територіальним походженням, слугуватиме відповідний документ, виданий уповноваженим органом країни громадської належності. Стверджує, що в разі виконання вимог законодавства України про громадянство заява про оформлення набуття громадянства України разом з усіма необхідними документами буде розглянута в установленому Законом порядку. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 17.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31.08.2023 року представник Позивача Кунців Олена Михайлівна звернулась до Львівського міського управління ДМС України у Львівській області з пакетом документів для набуття громадянства України ОСОБА_1 , громадянки Ізраїлю, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з її неможливістю подати дані документи самостійно через виїзд в США внаслідок війни в Україні.

Працівники Львівського міського управління ДМС України у Львівській області відмовились приймати зазначені документи, що підтверджується їх листом «Про розгляд звернення» від 3.10.2023 року.

Не погоджуючись із діями відповідача, які полягають у відмові в прийнятті поданої представником Позивача заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом свого, як вона вважає порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За статтею 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Пунктом 2 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до частин першої та другої статті 102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з пунктами 1 та 26 частини першої статті 106 Конституції України Президент України забезпечує державну незалежність, національну безпеку і правонаступництво держави; приймає рішення про прийняття до громадянства України та припинення громадянства України, про надання притулку в Україні.

Відповідно до частин другої та третьої статті 106 Конституції України Президент України не може передавати свої повноваження іншим особам або органам. Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб - визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2235-III).

Згідно з положеннями статті 1 Закону № 2235-III громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 2235-III громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Пунктом 3 частини першої статті 6 Закону № 2235-III встановлено, що громадянство України набувається внаслідок прийняття до громадянства.

Суд встановив, що мама Позивача - ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Балта Одеської області України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського району Одеської області 16.07.1998 року.

Статтею 8 Закону № 2235-III передбачено, що особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно зі статтею 9 Закону № 2235-III іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України.

Також положеннями цієї статті визначені умови прийняття до громадянства України та встановлено, що у випадках, передбачених цією статтею, датою набуття громадянства України є дата видання відповідного указу Президента України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону № 2235-III для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який затверджено Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок № 215).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

ОСОБА_1 16.11.2018 року отримала посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_5 та з цього часу постійно проживає в Україні.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 215 заяви з питань громадянства оформлюються: про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.

Пунктом 3 Порядку № 215 встановлено, що заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Пунктом 4 Порядку № 215 передбачено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Згідно з пунктом 5 Порядку №215 заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів. Заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Позивач в позовній заяві зазначає, що Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року війна в Україні є форс-мажорною обставиною.

Вважаючи воєнний стан в Україні тією поважною причиною, яка дозволяє їй не особисто, а через представника подати заяву та інші документи з питань громадянства, на прохання ОСОБА_1 така заява і документи були подано уповноваженою на те у встановленому законом порядку ОСОБА_8 .

Аналізуючи відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у прийнятті поданої представником Позивача заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом з додатками, оформленої листом від 3.10.2023 №К-895/6/4601-23/4650/11852-23, суд зазначає наступне.

В листі від 3.10.23 відповідач роз`яснює ОСОБА_1 чим регламентуються умови та порядок набуття громадянства України, куди подавати заяву та інші документи з питань громадянства, необхідний перелік документів для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та, що прийом заяв з оформлення набуття громадянства України здійснюється із застосуванням спеціального програмного забезпечення «Облік осіб, які набули або припинили громадянство України» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами».

Відповідач також зазначає, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» прийняття заяв про набуття громадянства України та всіх необхідних документів здійснюється за місцем звернення особи.

Суд наголошує, що відмовляючи представнику ОСОБА_1 у прийнятті заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідач не навів жодного мотиву, жодної обставини, жодного факту чому він відмовив у прийнятті такої заяви разом з пакетом документів.

Суд також зазначає, що зрозумівши недоліки такої відмови, зокрема відсутності будь-якого обґрунтування, відповідач намагається це усунути, а саме у відзиві на позов.

Однак, суд не бере до уваги такі мотиви відмови представнику ОСОБА_1 у прийнятті заяви про оформлення набуття громадянства України, які відповідач наводить у відзиві, оскільки вони не лягли в основу відмови та не слугували підставою для відмови в листі від 3.10.2024.

Суд наголошує, що мовити відповідача для відмови, які вказані у відзиві кардинально відрізняються від мотивів відмови, які наведені у листі від 3.10.2023 №К-895/6/4601-23/4650/11852-23.

Так, відповідач у відзиві зазначає про розбіжності у документах позивача: копії свідоцтва про народження, копії свідоцтва про укладення шлюбу, розбіжності у написанні прізвища, копії паспортного документа.

Як взагалі можна вести мову про розбіжності у документах на стадії прийняття документів, якщо документи взагалі не були прийняті відповідачем.

Дальше у відзиві відповідач дозволяє собі вести мову про якісь обмеження щодо набуття громадянства України за територіальним походженням (при чому нічого не прив`язуючи це до позивача).

Також у відзиві відповідач зазначає, що громадянство України за територіальним походженням не може набути особа, яка : 1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид; 2)засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави; 3)вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином. Підтвердженням відсутності судимості на території іншої держави в іноземного громадянина, який клопоче про набуття громадянства України за територіальним походженням, слугуватиме відповідний документ, виданий уповноваженим органом країни громадської належності.

Тільки не зрозуміло яким чином все це сказане стосується ОСОБА_1 .

Ні в листі про відмову від 3.10.2023 №К-895/6/4601-23/4650/11852-23, ні у відзиві відповідач не зазначає, якого конкретного документа не подала позивач.

Суд встановив, що представником Позивача разом із заявою про набуття громадянства було надано:

1. Оригінал заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 від 24.03.2023 року, справжність підпису на якій посвідчено третім секретарем з консульських питань Посольства України в США.

2. Оригінал зобов`язання припинити ОСОБА_1 іноземне громадянствро від 24.03.2023 року, справжність підпису на якій посвідчено третім секретарем з консульських питань Посольства України в США.

3. Оригінал заяви ОСОБА_1 про неможливість подання документів на оформлення набуття нею громадянства України від 24.03.2023 року, справжність підпису на якій посвідчено третім секретарем з консульських питань Посольства України в США.

4. Оригінал експертного висновку від 19.12.2022 року про транслітерацію імен.

5. Нотаріальну копію та оригінал довідки про несудимість ОСОБА_1 від 25.10.2022 року, виданої поліцією Ізраїлю.

6. Оригінал та нотаріальна копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 .

7. Нотаріальна копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 .

8. Нотаріальна копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

9. Оригінал та нотаріальна копія посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_1 .

10. Нотаріальна копія паспорта ОСОБА_1 .

11. Оригінал довіреності від 15.08.2022 року від ОСОБА_1 .

12. Оригінал паспорту ОСОБА_8 .

13. Дві фотокартки ОСОБА_1 .

14. Витяг про несудимість ОСОБА_1 на території України.

Якщо навіть припустити, що у відзиві мова йде про відсутність довідки про несудимість ОСОБА_1 , то таке твердження спростовується матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що дії щодо відмови відповідача у прийнятті поданої представником Позивача заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом з додатками є протиправними.

За цих обставин належить визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо відмови в прийнятті поданої представником Позивача заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом з додатками, а позовну вимогу в цій частині задовольнити.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, суд враховує таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

З огляду на висновок суду про протиправність дій відповідача щодо відмови в прийнятті у позивачки заяви з додатками про набуття громадянства України суд повинен вирішити питання про обрання належного та ефективного способу захисту її порушеного права.

Відповідно до вимог частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За змістом пункту десятого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тож з урахуванням меж заявлених позовних вимог та встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про прийняття заяви позивача від 24 березня 2023 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з додатками.

При повторному розгляді зазначеного звернення відповідачу належить прийняти обґрунтоване рішення, що буде відповідати критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України) та приписам Закону № 2235, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Позовні вимоги позивачки щодо зобов`язання відповідача прийняти у неї прийняти від представника Позивача та розглянути заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з додатками задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Щодо обраного судом способу захисту прав позивача суд враховує таке.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Також Верховний Суд у справі № 825/602/17 (постанова від 23.05.2018) дійшов таких висновків: на законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тобто суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Адміністративний суд, перевіряючи правомірність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Під дискреційними повноваженнями розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд враховує при розгляді цієї справи також те, що Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області вперше відмовляє у прийнятті поданої представником Позивача заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом з додатками.

В врахуванням дискреційних повноважень Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, суд вважає, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про прийняття заяви позивача від 24 березня 2023 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з додатками з врахуванням висновків суду.

Не підлягає до задоволення позовна вимога про визнання воєнного стану в Україні поважною причиною в розумінні п. 5. Частини І Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (у редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588) для подання заяви та інших документів з питань громадянства іншою особою або надсилання їх поштою.

Частиною другою статті 245 КАС України встановлено повноваження суду при вирішенні справи.

Питання визнання воєнного стану в Україні поважною причиною в розумінні п. 5. Частини І Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 виходить за межі повноважень адміністративного суду, передбачених Кодексом адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо відмови у прийнятті поданої представником ОСОБА_1 Кунців Оленою Михайлівною заяви від 24.03.2023 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом з додатками.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної Служби України у Львівській області розглянути питання про прийняття заяви від 24.03.2023, поданої представником ОСОБА_1 Кунців Оленою Михайлівною про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з додатками.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,) 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович