Справа № 200/2125/23
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

29 січня 2024 року Справа №200/2125/23

Донецький окружний адміністративний суд колегією у складі трьох суддів: головуючого судді Лазарєва В.В., суддів Крилової М.М., Чучка В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Національного банку України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №200/2125/23 за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі № 200/2125/23 скасовано.

Позов ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо несвоєчасного надання мотивованої відповіді на запит ОСОБА_1 від 02 травня 2023 року № А-146407/10/8102.

Зобов`язано Національний банк України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 02 травня 2023 року № А-146407/10/8102 з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

16 січня 2024 року у справі № 200/2125/23 видано виконавчий лист.

17 січня 2024 року до суду надійшла заява Національного банку України про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вищевказаної заяви, представник Національного банку України зазначає, що постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 повністю виконана Національним банком у добровільному порядку, що підтверджуються листами № 18-0006/72318 від 29.09.2023, № 18-0006/72978 від 03.10.2023, а відтак наявні підстави для визнання виконавчого листа №200/2125/23, таким, що не підлягає виконанню.

Заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання на 29 січня 2024 року о 13 год. 30 хв.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

25 січня 2024 року представником боржника подано клопотання про розгляд заяви за відсутності представника Національного банку України.

У відповідності до частина 3 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи приписи частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вирішила розглянути заяву у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву боржника, вивчивши документи, що наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі № 200/2125/23 скасовано.

Позов ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Національний банк України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 02 травня 2023 року № А-146407/10/8102 з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги апеляційний суд, виходив з того, що Національний банк України не є стороною договору № 0 від 31.03.2021, у зв`язку з чим не створював і не фіксував на будь-яких матеріальних носіях інформацію та документи, яких стосувався запит позивача від 02 травня 2023 року, тобто відповідач не є розпорядником, а інформація, яку запитував позивач, не є публічною в розумінні Закону № 2939. При цьому, вживати заходів для того, щоб створити запитувану позивачем інформацію з метою надання відповіді на його інформаційний запит не входить в обов`язки відповідача, як розпорядника публічної інформації.

Між тим, як свідчить зміст запиту від 02.05.2023 та відповідь на запит від 29.05.2023 відповідачем не надано позивачу мотивованої відповіді на запит та порушено строк надання відповіді, встановлений статтею 20 Закону № 2939 - п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Апеляційний суд дійшов висновку, що розглядаючи запит позивача від 02.05.2023 та визначивши, що цей запит повинно бути розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», відповідач повинен був повідомити про це позивача у п`ятиденний строк відповідно до ст. 20 Закону № 2939 та потім надати обґрунтовану та мотивовану відповідь на поставлене позивачем питання в межах строків, визначених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян». Тобто, якщо наявні підстави для відмови в наданні запитуваної інформації, суб`єкт зобов`язаний розглянути інформацію по суті, зазначити, що інформація не є публічною, та надати мотивовану відповідь на запит.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача Перший апеляційний адміністративний суд зобов`язав Національний банк України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 02.05.2023 відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», із урахуванням правової оцінки, наданої у цій постанові.

16 січня 2024 року у справі № 200/2125/23 видано виконавчий лист.

Відповідно до частини 1 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частини 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, підставами для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням; 3) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 4) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, як то видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; скасування рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду, Національний банк листом № 18-0006/72318 від 29.09.2023 (дата відправки 02.10.23) повідомив стягувача про те, що запитувана ним інформація не є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно запит буде розглянуто як звернення, згідно Закону України «Про звернення громадян».

03 жовтня 2023 року Національний банк листом № 18-0006/72978 повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду його запиту № А-146407/10/8102 від 02.05.2023.

У запиті № А-146407/10/8102 від 02.05.2023 ОСОБА_1 просив надати йому наступну інформацію: хто (ПІБ або найменування, РНОКПП або ЄДРПОУ, юридична адреса та засоби зв`язку) є лізингодавцем, як сторона договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше № 0 від 31.03.2021 на умовах прямого лізингу.

Згідно відповіді від 03.10.23 боржник повідомив, що Національний банк звертався до ТОВ ФК ФАНГАРАНТ ГРУП (далі - Товариство) з запитами, що стосуються зазначеного договору. Товариство повідомило Національний банк, що між Товариством та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір факторингу, на підставі якого всі права вимоги платежів, у тому числі за Договором, перейшли від ФОП ОСОБА_2 до

Товариства.

У відповідні на звернення зазначено, що функції Національного банку, які визначені статтями 6, 7 Закону України Про Національний банк України, не передбачають повноважень Національного банку щодо представництва фізичних осіб у межах договірних відносин з небанківськими фінансовими установами, а також вирішення спорів, що виникають під час договірних відносин між небанківськими фінансовими установами та їх клієнтами. Крім того, втручання в договірні відносини суперечитиме основним принципам цивільного законодавства, зокрема статтям 3, 626, 628 ЦК України.

Також повідомлено про відсутність у Національного банку правових підстав як для визначення правового статусу сторін зазначеного договору, так і тлумачення його змісту загалом.

Приймаючи до уваги приписи процесуального законодавства та враховуючи, що Національним банком надано відповідь на запит № А-146407/10/8102 від 02.05.2023, з урахуванням висновків, викладених у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року, колегія суддів дійшла висновку про добровільне виконанням боржником виконавчого документу.

Таким чином, наявні підстав для визнання виконавчого листа №200/2125/23, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 16.01.2024, таким, що не підлягає виконанню з підстав визначених частиною 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтею 374 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заву Національного банку України про визнання виконавчого документу №200/2125/23 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист №200/2125/23, виданий Донецьким окружним адміністративним судом 16 січня 2024 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Лазарєв

Судді М.М. Крилова

В.М. Чучко