Справа № 480/11375/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.09.2023 № 1119 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП» щодо застосування до майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Сумській 09.10.2023 № 425 о/с «По особовому складу» щодо звільнення майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку ГУНП в Сумській області із служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді старшого оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області з 10.10.2023;
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що накази начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.09.2023 № 1119 та від 09.10.2023 № 425 о/с є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням норм чинного законодавства. Вважає, що на час прийняття наказів у відповідача були відсутні фактичні підстави для застосування дисциплінарного стягнення. Відповідачем порушено порядок службового розслідування, а дисциплінарне стягнення застосовано до позивача поза межами строку його застосування. Разом з тим, відповідач при прийнятті рішення про дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції не врахував вимоги ст. 62 Конституції України, що доведеність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення встановлюється вироком суду, який набрав законної сили, проте відносно позивача будь-який вирок суду відсутній. Відтак, вважає, що його звільнення є незаконним, оскільки ґрунтується виключно на підставі даних причетності його до кримінального правопорушення та повідомлення про підозру, за відсутності обвинувального вироку, ігноруючи презумпцію невинуватості.
Ухвалою суду від 25.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що за результатом проведеного службового розслідування обставини допущення порушення службової дисципліни позивачем знайшли своє підтвердження, тому були наявні підстави для видання наказу ГУНП в Сумській області від 29.09.2023 № 1119 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, який було реалізовано наказом ГУНП в Сумській області від 09.10.2023 № 425о/с.
Стверджує, що наказ було видано уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, з урахуванням результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений Дисциплінарним статутом НПУ і обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає вимогам Дисциплінарного статуту НПУ та тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку. Відтак, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.
У відповіді на відзив, позивач, не погоджуючись із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, зокрема, наполягає, що дисциплінарна комісія фактично обмежилася лише наявною інформацією про проведене кримінальне провадження та врученням підозри позивачу, а також його поясненнями, в яких ним заперечувався факт вчинення кримінального правопорушення.
Звертає увагу суду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, а тому обставини, які стали підставою для пред`явлення йому підозри не можуть бути підставою кримінальної та дисциплінарної відповідальності.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягає, що жодним попереднім наказом до ОСОБА_1 не застосовувалося дисциплінарне стягнення у зв`язку із внесенням відомостей до ЄРДР або за результатом надання оцінки фактичним обставинам, які стали підставами для внесення відомостей до ЄРДР та повідомлення про підозру позивачу.
Також вказує на те, що певні недоліки процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень не можуть бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли такі недоліки безпосередньо не могли вплинути на зміст прийнятого рішення.
Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних мотивів та підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 09.10.2023 проходив службу в Національній поліції, остання посада - старший оперуповноважений відділу розкриття злочинів проти особи Управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Наказом ГУНП в Сумській області від 04.09.2023 №762 (а.с.27), у зв`язку із надходженням до ГУНП в Сумській області інформації про вручення 31.08.2023 ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, повідомлень про підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 362 КК України старшому оперуповноваженому відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП майору поліції ОСОБА_1 , призначено за зазначеним фактом службове розслідування у формі письмового провадження, строк якого, відповідно до ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту НПУ, був продовжений наказом ГУНП в Сумській області від 15.09.2023 № 796 (а.с.28).
12.04.2023 ОСОБА_1 повторно, знаходячись на своєму робочому місці в АДРЕСА_1 , використовуючи ІКС ІПНП, до якої мав доступ, використовуючи при цьому логін для доступу до системи «SUOOOOKIAL», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_3 , 1970 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував в ІПНП пошукові запити з баз даних «Особа» та «Адмінпрактика», що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_3 у вигляді файлу, який скопійовано на особистий USB флеш-накопичувач, та в подальшому призвело до витоку вказаної інформації. Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegramm» у користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.
Крім цього, того ж дня, ОСОБА_1 використовуючи програмне забезпечення інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікативної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон « ІНФОРМАЦІЯ_1 », використовуючи при цьому логін для доступу з бази даних «Kiktev», маючи на меті незаконне збирання конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_4 , 2001 р.н., не маючи на те законних підстав, сформував у центральній підсистемі «Аркан» пошуковий запит, що дало змогу отримати інформацію з обмеженим доступом щодо ОСОБА_4 . Того ж дня, вказана інформація була отримана працівниками правоохоронних органів в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом замовлення та придбання на Інтернет - платформі «Telegramm» у невстановленого користувача, відомості стосовно якого встановлюються слідством.
З метою перевірки, наданої ОСОБА_1 в поясненні інформації, відповідно до Інструкції про порядок використання поліграфів у НПУ, затвердженої наказом МВС України від 13.11.2017 № 920, останньому запропоновано пройти опитування з використанням поліграфу, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.
Наказом начальника ГУНП в Сумській області від 29.09.2023 № 1119 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП», за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні обов`язків поліцейського, а саме порушенні вимог підпунктів 2.3, 2.4 пункту 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, вчиненні дій, які призвели до витоку службової інформації з баз даних Національної поліції України, несанкціонованому використані в особистих цілях інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, вчиненні дій, що підривають довіру до поліції як носія влади, та призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, пунктів 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1,ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 11 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі ст.ст. 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (а.с.70).
Наказом начальника ГУНП в Сумській області від 09.10.2023 № 425 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП, звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (а.с.71).
Позивач вважає, що накази начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.09.2023 № 1119 та від 09.10.2023 № 425 о/с є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі також - Закон № 580-VIII).
Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону № 580-VIII).
Згідно зі статтею 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".
За приписами частин першої статті 8 Закону № 580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Відповідно до статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
За приписами статті 25 Закону № 580-VIII поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом.
Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності, окрім іншого: користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу.
Діяльність поліції, пов`язана із захистом і обробкою персональних даних, здійснюється на підставах, визначених Конституцією України, Законом України "Про захист персональних даних", іншими законами України.
Згідно з статтею 27 Закону № 580-VIII поліція має безпосередній оперативний (у тому числі автоматизований) доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".
Інформація про доступ до реєстру та бази (банку) даних повинна фіксуватися та зберігатися в автоматизованій системі обробки даних, включно з інформацією про особу, яка отримала доступ, та про обсяг даних, доступ до яких було отримано.
Кожна дія особи щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів, передбачених статтями 25-27 цього Закону, фіксується у спеціальному електронному архіві інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якої отримано відомості.
В електронному архіві фіксуються прізвище, ім`я, по батькові, посада та номер спеціального жетона (в разі наявності), вид отриманої інформації, реєстр, з якого отримувалася інформація, час отримання інформації та інші дані, необхідні для ідентифікації особи, яка отримувала інформацію з інформаційних ресурсів, реєстрів та баз (банків) даних.
Відповідно до статті 28 Закону № 580-VIII поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.
Поліцейські та особи, які відповідно до цього Закону мають доступ до інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та інших інформаційно-комунікаційних систем (інформаційних ресурсів), несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації.
Натомість в ході проведення відносно позивача службового розслідування було виявлено неодноразове вчиненні останнім дій, які призвели до витоку службової інформації з баз даних Національної поліції України, несанкціонованому використані в особистих цілях інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових повноважень, вчиненні дій, що підривають довіру до поліції як носія влади, що ним не спростовано.
За приписами статей 59, 64 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Статут).
Відповідно до частини першої, другої статті 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною третьою статті 1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Разом з тим, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Статуту).
Відповідно до статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За правилами статті 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.
За приписами частини першої, четвертої статті 26 Статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.
Так, відповідно до п. 1 розділу II Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно абз. 2 п. 2 розділу II Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Відповідно до абз.3 п. 2 розділу II Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту (внесення відомостей до ЄРДР) або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
Системний аналіз наведених норм, у взаємозв`язку зі встановленими судом обставинами справи, свідчить про їх дотримання відповідачем.
Одночасно, аналіз наведених положень діючого законодавства є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Так, підпунктами 2.3, 2.4 пункту 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 №500 поліцейським як на службі, так і поза службою заборонено вчиняти дії, які можуть призвести до витоку службової інформації чи інформації з баз даних Національної поліції України, а також розголошувати та використовувати в особистих цілях інформацію, яка стала відома поліцейському у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень.
При цьому суд зауважує, що зазначення у висновку службового розслідування діючого на час проведення службового розслідування наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500 замість наказу ГУНП в Сумській області від 02.02.2021 № 198 (чинного на момент вчинення порушень) не спростовує факту порушення ОСОБА_1 заборони розголошувати і використовувати інформацію з обмеженим доступом, що стала відома поліцейському у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, тим більше, з огляді на те, що така заборона передбачена не тільки наказами ГУНП в Сумській області, а і положеннями ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» та абз. 11 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179.
Відповідно до пункту 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
Відповідно до абзаців 1, 11 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський зокрема повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема: розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом.
Натомість наявними у справі доказами підтверджено неодноразове порушення позивачем наведених вимог Правил.
Частиною 1 статті 43 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.
За приписами підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема є поліцейські.
Натомість позивачем не спростовано обставин порушення ним вимог підпунктів 2.3, 2.4 пункту 2 наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, текст якої закріплено ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1, пунктів 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1,ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 11 пункту 1 розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції».
За результатом системного аналізу письмових доказів у справі та правових позицій сторін суд дійшов висновку про те, що висновок службового розслідування, який став підставою для прийняття відносно позивача оскаржуваного наказу про звільнення, ґрунтується на комплексі обставин щодо протиправної поведінки позивача, а не тільки на обставинах, встановлених в ході досудового розслідування у кримінальних провадженнях, як зазначає позивач.
Виходячи з вищенаведеного в сукупності суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджуються обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Окрім того суд враховує, що раніше до позивача вже застосовувалось дисциплінарне стягнення, яке ним не оскаржувалось.
Статтею 19 Статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Пом`якшуючих обставин у поведінці позивача суд під час розгляду справи не встановив.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12.01.2012 у справі "Горовенки та Бугара проти України" зазначив, що уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку. Необхідно періодично здійснювати перевірку їхньої придатності для виконання таких функцій.
Суд повторив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 17.06.2008 у справі "Абдулла Їлмаз проти Туреччини").
З урахуванням вищезазначеного та встановлених у даній справі обставин, відмовляючи у позові суд враховує, що за результатом проведеного службового розслідування обставини допущення порушення службової дисципліни знайшли своє підтвердження, тому були наявні підстави для видання наказу ГУНП в Сумській області від 29.09.2023 № 1119 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, який було реалізовано наказом ГУНП в Сумській області від 09.10.2023 № 425о/с.
При цьому зазначений наказ було видано уповноваженою особою у передбаченому законом порядку, з урахуванням результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений Дисциплінарним статутом НПУ і обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає вимогам Дисциплінарного статуту НПУ та тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.
Під час обрання виду дисциплінарного стягнення відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ст.Дисциплінарного статуту НПУ враховано обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , а саме вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (мав діюче дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, застосоване наказом ГУНП в Сумській області від 15.05.2023 № 496).
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач правомірно та обґрунтовано застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, згідно мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 10.04.2023 у справі №520/5143/21 враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, колегія суддів вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження.
Відсутність вироку суду про визнання його винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. Зокрема в наказі про звільнення вказаний пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не пункт 10 цієї норми.
Верховний Суд вважає помилковими доводи позивача про те, що вчинений ним дисциплінарний проступок фактично відображає зміст обвинувачення, який за кримінальним та кримінально-процесуальним законом сторона обвинувачення має доводити в суді у межах кримінального процесу, а не на засіданні комісії, оскільки рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності хоч і прийнято з урахуванням відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження, але ґрунтується на самостійних правових підставах, у тому числі висновку про результати службової перевірки.
У контексті наведених норм, судової практики та встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач сукупністю вчинених дій, які досліджувались та оцінювались під час службового розслідування, допустив порушення вимог Закону України "Про Національну поліцію", наказу ГУНП в Сумській області від 15.06.2023 № 500, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, тобто вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням загального уявлення суспільства про поліцейського, як носія влади, унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків на службі в органах поліції.
При цьому, позивач не обґрунтував та документально не довів відсутності в своїх діях дисциплінарного поступку, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.
При вирішенні даної справи суд також враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).
Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що відповідач виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування, натомість позивач не підтвердив належними та допустимими доказами правомірності своєї поведінки.
У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька