Справа № 340/36/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 січня 2024 року Справа № 340/36/23

провадження № 2-ап/340/2/24

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Хилько Л.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Новгородківської селищної ради Кропивницького району (також - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач (через свого представника - адвоката Заболотнього П.Л.) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Новгородківської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області № 1880 від 10.12.2021 року, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) та відмовлено щодо передачі у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту (с. Верблюжка) на території Новгородківської селищної ради Кіровоградської області кадастровий номер :02:001:5062 загальною площею 2,0000 га;

- зобов`язати Новгородківську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03) за межами населеного пункту (с. Верблюжка) на території Новгородківської ОТГ та передати у власність (шляхом безоплатної передачі) громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га., для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають у землях запасу за межами Населеного пункту (с. Верблюжка) на території Новгородківської ОТГ.

Ухвалою від 06.01.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі №340/36/23 в частині вимог про зобов`язання Новгородківську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03) за межами населеного пункту (с. Верблюжка) на території Новгородківської ОТГ та передати у власність (шляхом безоплатної передачі) громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га., для ведення особистого селянського господарства за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають у землях запасу за межами Населеного пункту (с. Верблюжка) на території Новгородківської ОТГ (а.с.41).

В іншій частині позовних вимог, ухвалою від 06.01.2023 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали усунути виявлені недоліки позовної заяви. шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав для поновлення цього строку та з наданням належних, допустимих, достатніх доказів на їх підтвердження (а.с.39-40).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.05.2023 ухвалу від 06.01.2023 про відмову у відкритті провадження скасовано, а справу направлено для продовження розгляду (а.с.72-73).

11.08.2023 справа повернулась до суду першої інстанції.

Як зазначалось вище, ухвалою від 06.01.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали усунути виявлені недоліки позовної заяви. шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав для поновлення цього строку та з наданням належних, допустимих, достатніх доказів на їх підтвердження (а.с.39-40).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 11.01.2023, ухвалу від 06.01.2023 було доставлено до електронного кабінету представника позивача 09.01.2023 о 16:24 (а.с.43).

Ухвалою від 11.08.2023 позовну заяву, разом з матеріалами адміністративного позову з додатками було повернуто позивачу, оскільки у встановлений судом процесуальний строк, а також станом на день постановлення цієї ухвали недоліки позовної заяви не усунуто, заяву про поновлення строку звернення до суду не подано (а.с.75-76).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.11.2023 ухвалу від 11.08.2023 про повернення позовної заяви скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження. Як вказав суд апеляційної інстанції, копію ухвали від 06.01.2023 року про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції надіслав виключно на електронну адресу адвоката, а останній заперечив її отримання. Отже, на час прийняття оскаржуваної ухвали суд першої інстанції достеменно не пересвідчився в отриманні адвокатом ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с.97-99).

09.01.2024 справа повернулась до суду першої інстанції.

Ухвалою від 10.01.2024 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі судді від 06.01.2023, та встановлено строк для їх усунення - протягом десяти днів з наступного для після отримання копії цієї ухвали.

25.01.2024 на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху представником позивача засобами електронного зв`язку подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Надаючи оцінку наведеним у такій заяві доводам, суд виходить з наступного.

Приписами статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, за змістом наведеної вище процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 9901/325/19 (провадження № 11-677заі19) вказала, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Так, позивачем оскаржено рішення Новгородківської селищної ради №1880 від 10.12.2021, яким було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність.

По змісту позовної заяви не було зазначено дату (відповідні докази також не подано) коли позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою.

Разом з тим, ч.ч. 9, 10 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на момент винесення спірного рішення) було чітко передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, після закінчення строку, передбачено ч.9 ст.118 ЗК України, позивач повинен був (мав таку змогу) дізнатися про прийняте рішення (або про протиправну бездіяльність щодо прийняття такого у встановлені законодавством строки), а тому отримання представником позивачем у листопаді 2022 року відповіді на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і вказана дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, оскільки триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання нею строку звернення до суду, з урахуванням наявної можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

З цим позовом позивач звернувся до суду лише 28.12.2022, направивши його засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного ст.122 КАС України.

Щодо посилання на карантинні обмеження та запровадження воєнного стану, суд зазначає таке.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ), який набрав чинності 17.07.2020, внесені зміни до пункту VI "Прикінцеві положення" КАС України та викладено його зміст в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, законодавець передбачив закінчення продовжених у зв`язку із запровадженням карантину строків 06.08.2020. Водночас, підставою для продовження таких строків є відповідна заява особи із зазначенням причини їх пропуску, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Також, запровадження воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, повинна враховуватися при вирішенні питання про поновлення процесуального строку. Однак питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи із доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Верховний Суд в ухвалі від 01 серпня 2022 року у справі № 802/118/17-а зазначив, що посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло та обумовило пропуск строку.

Представником позивач не обґрунтовано та не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що запровадження карантинних обмежень та воєнного стану вплинув на об`єктивну неможливість подання позивачем позовної заяви до суду, в межах установленого законом строку.

Разом з тим, Кіровоградський окружний адміністративний суд, органи місцевої виконавчої влади, інші державні органи, поштові відділення, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, продовжували свою роботу як в період дії карантину, так і після введення воєнного стану.

Отже, ознайомившись зі змістом заяви представника позивача про поновлення строку, суддя не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ч.1 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122, 123, 169, 256 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Новгородківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

3. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена в строк і порядок, передбачені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО