Справа № 400/14985/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2024 р. № 400/14985/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., секретаря судового засідання Шакіної А.В., розглянув клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Засільське хлібоприймальне підприємство", вул. Заводська, 22,с-ще Засілля, Миколаївська обл., Миколаївський р-н,57233,

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,54001,

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.02.2022 № 03, № 03,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Засільське хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.02.2022 № 03, № 03.

В судовому засідання представник Відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду, з огляду на те, що податкові повідомлення-рішення надіслано позивачу - платнику податків які надіслані 21.02.2022 засобами АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ПрАТ «ЗАСІЛЬСЬКЕ ХПП» та повернуто АТ «Укрпошта» 03.02.2023 з приміткою «за закінченням терміну зберігання» з зазначенням дати 31.01.2023, відповідно до п.42.2 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими. ПрАТ «ЗАСІЛЬСЬКЕ ХПП» не надавав до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення та/або втрату первинних документів відповідно до вимог норм підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та про неможливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок відповідно до вимог норм підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Позивач звернувся до суду з позовною заявою з порушенням строку на оскарження рішень контролюючого органу, визначеного ст. 122 КАС України.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання, обґрунтував свою позицію тим, що підприємству нанесено значні пошкодження майна, фактично знищено внаслідок військових дій, тому господарська діяльність фактично не ведеться, подаються накладні з нульовими значеннями, відповідно спірні податкові повідомлення-рішення Позивач теж не отримав через суттєві ускладення щодо нормального функціонування підприємства. Про спірне податкове повідомлення-рішення №03 від 21.02.2022 року дізнався з акту камеральної перевірки №7198/14-29-04-10-09/00955006 від 18.08.2023 року. Після чого, був найнятий адвокат, і на адвокатські запити засобами поштового зв`язку надійшли листи від ГУ ДПС у Миколаївській області з доданими до них завіреними копіями витребуваних документів. Позивач намагався оскаржити спірні рішення в адміністративному порядку, однак Відповідач не задовольнив клопотання про поновлення пропущеного строку та прийняв рішення про відмову. Тому Позивач просив відмовити в задоволенні клопотання Відповідача.

Суд заслухав думку представників Відповідача та Позивача, дослідив матеріали справи в частині, що стосується заявленого клопотання та встановив таке.

21.02.2022 засобами АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ПрАТ «ЗАСІЛЬСЬКЕ ХПП» та повернуто АТ «Укрпошта» 03.02.2023 з приміткою «за закінченням терміну зберігання» з зазначенням дати 31.01.2023 р.

Як зазначає Позивач 24.02.2022 року, з огляду на військову агресію російської федерації проти України та активні бойові дії, у ПрАТ Засільське ХПП не було об`єктивної можливості належним чином отримати податкове повідомлення-рішення, відповідно до вказаної обставини своє право на адміністративне та/або судове оскарження Товариство не реалізувало з огляду на відсутність ведення повноцінної господарської діяльності, декларації здає з нульовими показниками.

28.09.2023 року на адресу контролюючого органу направлено адвокатський запит (в порядку ст.24 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність) №28-09/23 від 28.09.2023 року, з вимогою надати копії документів, які Товариство не отримало, а саме: копію податкового повідомлення-рішення №03 від 21.02.2022 року, яке прийнято за результатами документальної позапланової виїзної перевірки (акт №57/14-29-07-03/00955006 від 06.01.2022 року); копію поштового конверту і повідомлення про вручення, з відміткою про підстави та датою повернення.

16.10.2023 року засобами поштового зв`язку надійшов лист від ГУ ДПС у Миколаївській області №22240/6/14-29-07-03-02 від 05.10.2023 року, з доданими до нього завіреними копіями витребуваних документів.

18.10.2023 року Товариством, через свого представника, подано скаргу до Державної податкової служби України на податкове повідомлення-рішення №03 від 21.02.2022 року Головного управління ДПС у Миколаївській області (вих.№ 18-10/23 від 18.10.2023 року) разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку та копіями підтверджуючих документів поважності причин його пропуску.

Також з акту Позивач дізнався, що контролюючим органом мало бути винесене ще одне податкове повідомлення-рішення (Форми РГ щодо донарахування Товариству податку на додану вартість в сумі 57 674 грн. та штрафних санкцій.

20.10.2023 року на адресу контролюючого органу направлено адвокатський запит №20-10/23, на який 01.11.23 року Товариство отримало, а саме: копію податкового повідомлення-рішення за формою Р, що прийняте (винесене) за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ Засільське ХПП (акт №57/14-29-07- 03/00955006 від 06.01.2022 року).

10.11.23 року засобами електронного зв`язку Позивачу надійшло Рішення про відмову платнику податків у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку №33763/6/99-00-06-01-01- 06 від 10.11.2023 року (далі - Рішення).

Згідно з вказаним Рішенням Державною податковою службою України не визнано поважними наведені платником податків причини пропуску строку на подання в адміністративному порядку скарги ПрАТ Засільське ХПП (вх. №34954/6 від 26.10.2023 року) на ППР ГУ ДПС у Миколаївській області №03 від 21.02.2022 року, та у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку - відмовлено.

З огляду на ідентичність поданих скарг та передбачуваність рішення контролюючого органу, щодо другої скарги, 14.11.2023 року з метою збереження процесуальних строків, Товариство направило ДПС України заяву про залишення скарги на податкове повідомлення-рішення №03 від 21.02.2022 року, без розгляду.

15.11.23 року засобами поштового зв`язку надійшло рішення ДПС України про залишення скарги без розгляду №33818/6/99-00-06-01-01-06 від 10.11.23 року.

Таким чином, процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Миколаївській області закінчилась залишенням скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, передбаченим у ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктами 56.18, 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Порядок та особливості проведення документальних невиїзних перевірок визначені у статті 79 Податкового кодексу України.

За правилами пункту 79.2 статі 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

При цьому Податковий кодекс України чітко регламентує, що лише чітке виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Верховний Суд у постанові від 12.08.2020р. у справі №160/2116/19, звертає увагу на те, що зазначені вище положення податкового законодавства не дають підстави вважати, що законодавець ототожнює такі поняття як "вручення" та "надіслання" наказу в розумінні належного повідомлення про проведення перевірки.

Суд звертає увагу на те, що невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, і завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Так, вимога, яку Податковий кодекс України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує з чітко зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків, а саме: право бути присутнім під час проведення перевірок; право подавати письмові звернення щодо проведення замість документальної невиїзної перевірки - документальну виїзну. Подібні правові висновки вже було зроблено Верховним Судом при ухваленні постанови від 6 серпня 2019 року у справі №520/8681/18.

При цьому, Верховний Суд України у постанові від 25 січня 2015 року у справі 21-425а14 зробив правовий висновок відповідно до якого, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Таким чином, Позивачу нічого не було відомо ні про проведення перевірки, ні про наявність податкових повідомлень-рішень, що позбавило його можливості реалізації свого права на ознайомлення з відповідними документами до початку здійснення контрольного заходу, подання пояснень і документів під час проведення перевірки та заперечень після її проведення, що є грубим порушенням вимог податкового законодавства, прав та законних інтересів Позивача.

Залишення позовної заяви без розгляду в цьому випадку суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

16.10.2023 року засобами поштового зв`язку представнику Товариства, листом ГУ ДПС у Миколаївській області №22240/6/14-29-07-03-02 від 05.10.2023 року, надійшло оскаржуване податкове повідомлення-рішення №03 від 21.02.2022 року, та 07.11.23 року листом ГУ ДПС у Миколаївській області №23826/6/14-29-07- 03-02 від 31.10.2023 року, надійшло оскаржуване податкове повідомлення- рішення №03 від 21.02.2022 року.

Тобто, відлік строку на судове оскарження у Товариства розпочався 16.10.23 року з дня отримання податкового повідомлення-рішення №03 від 21.02.2022 року, та 07.11.2023 року з дня отримання податкового повідомлення-рішення №03 від 21.02.2022 року.

27.11.23 року Позивач використовуючи своє право на судове оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, звернувся із відповідним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду. Даний факт підтверджується копією фіскального чеку АТ Укрпошта від 27.11.2023 року, на якому міститься трек-номер №069. Відповідно до відомостей АТ Укрпошта, позов ПрАТ Засільське ХПП прийнятий до відправки 27.11.2023 року та надійшов до суду 01.12.2023 року, з огляду на викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання Відповідача.

Крім того, така позиція суду узгоджується з правовою доктриною гарантованою нормами Загальної декларації прав людини та практики Європейського суду з прав людини

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на доступ до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11 - рп/2012).

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання Відповідача про залишення позову без розгляду належить відмовити.

Керуючись 2, 7, 9, 121, 123, 243, 248, 256 КАС України, суд-

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про залишення позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Засільське хлібоприймальне підприємство" без розгляду в зв`язку з пропущенням строку, передбаченого ст. 122 КАС України-відмовити.

2. Визнати поважними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду із позовом та поновити строк звернення до адміністративного суду з позовом Приватного акціонерного товариства "Засільське хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.02.2022 № 03, № 03.

Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя О.М. Мельник