Справа № 520/14779/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 р.Справа № 520/14779/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду та в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/14779/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (надалі відповідач, МВС України, апелянт), в якому просив:

- визнати протиправними дії МВС України, які полягають у визначені посадового окладу позивача в довідці від 22.06.2021 №22/6-2807 у розмірі 3800,00 грн. за посадою заступник начальника відділу (апарат Національної поліції);

- визнати протиправними дії МВС України, які полягають у внесенні відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук - 5% від посадового окладу в довідку від 22.06.2021 №22/6-2807 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019;

- зобов`язати МВС України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019 із визначенням посадового окладу - доцент кафедри за 19 тарифним розрядом згідно із Законом України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про державний бюджет України на 2019 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1037 «Про оплату працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату працівників на основі Єдиної тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», який станом на 19.11.2019 складає - 7292,70 грн;

- зобов`язати МВС України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019 із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України «Про вищу освіту».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 по справі №520/14779/21 скасовано.

Прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії МВС України, які полягають у внесенні відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук - 5% від посадового окладу в довідку від 22.06.2021 №22/6-2807 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019.

Зобов`язано МВС України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України Про вищу освіту.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань МВС України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги загалом у розмірі 1135 грн 00 коп.

Судове рішення набрало законної сили 26.12.2022.

ОСОБА_1 подав заяву у порядку статті 383 КАС України, у якій просив визнати протиправними дії, вчинені відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №520/14779/21.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року заяву представника позивача у порядку ст. 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії МВС України на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 шляхом видання довідки від 02.05.2023 №49/8391, яка не відповідає обраному судом способу захисту порушеного права ОСОБА_1 з підстав, зазначених в цій ухвалі.

Відповідач, не погодився із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати зазначену ухвалу від 14 листопада 2023 р. та ухвалити постанову про відмову у задоволенні заяви позивачу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на протиправність оспорюваної ухвали з огляду на те, що норми Закону України «Про вищу освіту» не регулюють порядок та умови виплати грошового забезпечення, яке враховується для перерахунку пенсій військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Вказує, що суд має право встановити судовий контроль лише при ухваленні судового рішення по суті спору. Також вважає, що єдиним органом, який має право здійснювати контроль за виконанням судових рішень є виконавча служба. Посилаючись на постанову пленуму Вищого адміністративного суду № 3 від 13.03.2017 стверджує, що суди не мають права зобов`язувати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення судових рішень.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 по даній справі відповідач виготовив та направив до ГУ ПФУ в Харківській області довідку від 27.02.2023 №49/8228 із зазначенням у ній відомостей, а саме: "посадовий оклад за Законом "Про вищу освіту" не визначено -, доплата про науковий ступінь кандидата наук (відсотків посадового окладу) відповідно до положення ч.2. ст.59 Закону України "Про вищу освіту" 15 % -, усього -". На переконання відповідача, рішення суду виконано у повному обсязі.

У заяві, поданій 12.04.2023 в порядку ст. 383 КАС України, представник позивача просив суд визнати протиправними дії, вчинені відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №520/14779/21, зазначивши, що зі змісту довідки від 27.02.2023 №49/8228 убачається, що відповідачем не зазначено відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України «Про вищу освіту», не визначено розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019, оскільки відсутні відомості про основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавки за вислугу років), щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що на переконання позивача не відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам та свідчить про протиправність дій, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду.

За наслідками розгляду вказаної заяви позивача, Харківським окружним адміністративним судом 12.04.2023 постановлено ухвалу, якою визнано протиправними дії МВС України на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 шляхом видання довідки від 27.02.2023 №49/8228, яка не відповідає обраному судом способу захисту порушеного права ОСОБА_1 , а також окрему ухвалу, якою зобов`язано МВС України виготовити та направити до ГУ ПФУ в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України Про вищу освіту та встановлено Міністерству внутрішніх справ України строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 - десять днів з моменту отримання копії окремої ухвали.

За наслідками апеляційного перегляду вищевказані ухвала та окрема ухвала від 19.04.2023 постановами Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 залишені без змін.

Представником позивача 03.11.2023 подано до суду заяву про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання судового рішення у цій справі.

У заяві вказано та надано відповідні докази про те, що на виконання окремої ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 по справі № 520/14779/21 МВС України виготовив та направив до ГУПФУ в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019 від 02.05.2023 № 49/8391, яка, серед іншого, містить відомості: Доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук (відсотків посадового окладу) 5% - 190,00; доплата за науковий ступінь кандидата наук від відсотків посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту"* 15% - 0,00. Зазначена довідка також містить примітку наступного змісту: * Пунктом 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Положеннями ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» грошове забезпечення поліцейських не визначається.

Також наданими до заяви доказами підтверджується, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72756520 від 03.10.2023, яку супровідним листом від 03.10.2023 №72756520/20.1/3 направлено ОСОБА_1 .

Не погодившись з таким виконанням судового рішення по справі №520/14779/21, позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою у порядку, визначеному ст. 383 КАС України.

Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що формальне зазначення виключно відсоткового показника відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% із відсилкою до примітки, та не зазначення показника такої доплати у гривнях, із одночасним зазначенням показника доплати 5%, що еквівалентно 190,00 грн, суперечить обраному Другим апеляційним адміністративним судом способу захисту порушеного права позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Іншу форму судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачено статтею 383 КАС України, якою врегульовано можливість визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із частиною третьою цієї статті на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Частиною 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Так, матеріали справи свідчать, що позивач не погодившись з отриманою на виконання судового рішення по справі № 520/86/21 довідкою про розмір грошового забезпечення від 22.06.2021 № 22/6-2807, зокрема в частині визначення доплати за науковий ступінь кандидата або доктора наук у розмірі 5%, оскаржив її до суду у межах цієї справи.

Суд апеляційної інстанції визнав протиправними дії МВС України, які полягають у внесенні відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук - 5% від посадового окладу в довідку від 22.06.2021 №22/6-2807 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 та зобов`язав МВС України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 із зазначенням відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук -15% від посадового окладу відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України Про вищу освіту.

Проте, МВС України видало нову довідку від 27.02.2023 № 49/8228, у якій вказало посадовий оклад позивача за Законом України «Про вищу освіту» не визначено у розмірі «-», доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук у розмірі 15% у розмірі «-». Усього «-».

Дії МВС України зі складання такої довідки визнані протиправними ухвалою Харківським окружним адміністративним судом 12.04.2023, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023.

У довідці від 02.05.2023, відповідач, не дивлячись на те, що Другий апеляційний адміністративний суду у постанові від 26.12.2022 протиправність дій МВС України відомостей щодо відсоткового розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук - 5% від посадового окладу, включив вказані відомості до нової довідки, а також до додав рядок «доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України Про вищу освіту у розмірі «0,00 грн»».

Посилання апелянта на незастосовність до спірних правовідносин Закону України Про вищу освіту колегія суддів вважає хибним, оскільки цим законом встановлені гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, до яких відноситься позивач, а подолання колізії між розмірами відповідної доплати за науковий ступінь, визначеними Законом та підзаконним нормативно-правовим актом (постановою КМ України № 988 від 11.11.2015) здійснюється у спосіб застосування нормативно-правового акту, який має вищу юридичну силу тобто Закону України Про вищу освіту, який чітко визначає обов`язок виплати доплати за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу.

Оскільки, відповідач, всупереч резолютивної частини постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 видав довідку з визначенням розміру доплати за науковий ступінь кандидат наук - 5% від посадового окладу та додав рядок «доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України Про вищу освіту у розмірі «0,00 грн» колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що формальне зазначення виключно відсоткового показника відомостей про доплату за науковий ступінь кандидат наук - 15% із відсилкою до примітки, та не зазначення показника такої доплати у гривнях, із одночасним зазначенням показника доплати 5%, що еквівалентно 190,00 грн, суперечить обраному Другим апеляційним адміністративним судом способу захисту порушеного права позивача.

Стосовно посилань апелянта на відсутність у суду повноважень з контролю виконання судових рішень, колегія суддів вказує, що таке твердження прямо суперечить як приписам КАС України так і приписам ч. 3 ст. 129-1 Конституції України, відповідно до якої контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення поставленого питання, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року по справі №520/14779/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 29.01.2024.