Справа № 320/47825/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року справа №320/47825/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №78 винесене 21.08.2023 року, яким було відмовлено в призначенні пенсії за віком;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначені пенсії від 15.09.2023 року ОСОБА_1 , та незарахування страхового стажу періодів роботи згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1980 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати ОСОБА_1 , страхового стажу періоди роботи згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1980 року з 23.07.1991 року по 01.02.1992 року; з 01.01.1992 по 01.02.1992, з 10.02.1992 по 05.08.1993, з 15.08.1993 по 13.04.1998, з 16.04.1998 по 21.11.1998, з 20.01.2003 по 23.07.2004, з 01.08.2004 по 09.02.2006 (періоди роботи в російській федерації) та повторно розглянути ОСОБА_1 , заяву про призначення пенсії.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №78 винесене 21.08.2023 року, було відмовлено в призначенні пенсії за віком. Позивач вказане рішення та дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначені пенсії від 15.09.2023 року ОСОБА_1 , та незарахування страхового стажу періодів роботи згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1980 року вважає протиправними та такими, що порушують права позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №320/47825/23 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, яку отримано відповідачами в системі «Електронний суд» 26.12.2023 відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

26.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позову у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 19.01.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до якої було долучено відповідний пакет документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії № 78 від 26.01.2023 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком та зазначено, що пенсійний вік визначений ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Вік заявника 59 років 11 місяців. Необхідний страховий стаж становить 30 років, страховий стаж заявника 28 років, 13 днів.

Також вказаним рішенням зазначено, що не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1980 року, а саме: з 23.07.1991 року по 01.02.1992 року, оскільки при звільненні відсутній підпис відповідальної особи.

Всі інші записи після 31.12.1991 року також не зараховані, оскільки заявник працював на території Російської Федерації.

З 01.01.2023 року РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.11992 року, тому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РФ по 31.12.1991 року.

14.02.2023 року позивач повторно звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-VII, яку за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За наслідками розгляду заяви позивача від 14.02.2023 року, рішенням управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.02.2023 року № 78 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи.

02.05.2023 року позивач втретє звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, додавши до заяви відповідний пакет документів.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 78 від 09.05.2023 року та зазначено, що пенсійний вік визначений ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Страховий стаж за наданими документами становить 28 років 8 місяців 21 день.

За доданими документами до стажу не зараховано згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1980 року:

- Період роботи з 23.07.1991 о 01.02.1992, оскільки запис на звільнення не завірений підписом відповідальної особи (робота на території рф);

- періоди роботи в російській федерації з 10.02.1992 по 05.08.1993, з 15.08.1993 по 13.04.1998, з 16.04.1998 по 21.11.1998, оскільки 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.11992 року.

Страховий стаж з 01.06.2006 року зараховано згідно з Реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності, починаючи з 01.01.2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, починаючи з січня 2026 року по 31 грудня 2026 року від 23 до 33 років.

14.08.2023 року позивач вчетверте звернувся до відповідача з заявою та відповідним пакетом документів про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії № 78 від 21.08.2023 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком та зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано відповідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1980 року періоди:

- з 24.07.1991 о 01.02.1992 МП «Лилия» робота на території РФ, оскільки при звільненні відсутні підписи відповідальної особи;

- з 01.01.1992 по 01.02.19992, з 10.02.1992 по 05.08.1993, з 15.08.1993 по 13.04.1998, з 16.04.1998 по 21.11.1998, з 20.01.2003 по 23.07.2004, з 01.08.2004 по 09.02.2006 періоди роботи в РФ, оскільки пенсія громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 року 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Строки призначення пенсії визначаються відповідно до статті 45 Закону № 1058. До страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31.12.1991 року.

З 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.11992 року.

01.09.2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшло, через Пенсійний фонд України, звернення позивача про призначення пенсії за віком.

Листом від 15.09.2023 року № 1000-0202-8/139442 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивача щодо результатів розгляду попередніх заяв позивача від 19.01.2023 року, 14.02.2023 року, 02.05.2023 року, 14.08.2023 року та додатково повідомило, що наразі нормативно-правові акти щодо призначення пенсій, поновлення призначених пенсій громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації не приймались.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у цій справі, з приводу чого суд зазначає наступне.

При вирішені спору суд виходить із того, що стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України №1058).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України №1058, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі - Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Угоди, обчислення пенсій відбувається із заробітку (доходів) за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У тому випадку якщо у державах-учасницях Угоди введено національну валюту, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до абз. 5 пп. 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі - Порядок № 22-1), особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Як вже було встановлено судом вище, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №78 від 21.08.2023 року, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком до стажу позивача на було зараховано періодів роботи позивача з 01.01.1992 по 01.02.19992, з 10.02.1992 по 05.08.1993, з 15.08.1993 по 13.04.1998, з 16.04.1998 по 21.11.1998, з 20.01.2003 по 23.07.2004, з 01.08.2004 по 09.02.2006.

Мотивом відмови слугувало припинення з 01.01.2023 російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Між тим, суд вважає такі посилання відповідача безпідставними та з цього приводу зазначає, що відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на період роботи позивача в російській федерації.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, не може бути відмовлено в зарахуванні при призначенні пенсії позивача періодів роботи на території росії.

Щодо не зарахування періоду роботи з 24.07.1991 по 01.02.1992 МП «Лилия» роботи на території рф, оскільки при звільненні відсутні підписи відповідальної особи, суд зазначає наступне.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788-ХІІ), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За унормуванням статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (надалі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.07.1991 року по 01.02.1992 року працював продавцем ІІ категорії в магазині № 4 МП «Лилия».

Суд звертає увагу, що трудова книжка позивача містить необхідний запис, а отже у відповідача відсутні підстави для відмови в зарахуванні періоду роботи позивача з 23.07.1991 року по 01.02.1992 року.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №78 винесене 21.08.2023 року, яким було відмовлено в призначенні пенсії за віком та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначені пенсії, від 15.09.2023 року викладене у формі листа № 1000-0202-8/139442 щодо незарахування страхового стажу періодів роботи згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1980 року є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Таким чином періоди роботи згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1980 року з 23.07.1991 року по 01.02.1992 року; з 01.01.1992 по 01.02.1992, з 10.02.1992 по 05.08.1993, з 15.08.1993 по 13.04.1998, з 16.04.1998 по 21.11.1998, з 20.01.2003 по 23.07.2004, з 01.08.2004 по 09.02.2006 (періоди роботи в російській федерації) підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати ОСОБА_1 , страхового стажу періоди роботи згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1980 року з 23.07.1991 року по 01.02.1992 року; з 01.01.1992 по 01.02.1992, з 10.02.1992 по 05.08.1993, з 15.08.1993 по 13.04.1998, з 16.04.1998 по 21.11.1998, з 20.01.2003 по 23.07.2004, з 01.08.2004 по 09.02.2006 (періоди роботи в російській федерації) суд зазначає, що призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Зобов`язавши відповідача врахувати періоди роботи позивача до пільгового стажу, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

Крім того, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством, а відповідач не здійснював обрахунок стажу позивача, суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, то суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (за місцем перебування на обліку позивача) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №78 винесене 21.08.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії, від 15.09.2023 року викладене у формі листа № 1000-0202-8/139442 щодо незарахування страхового стажу періодів роботи згідно записів у трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1980 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.