Справа № 420/22089/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/22089/23
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-НИВА" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11.05.2023 р. №9300/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 516 120,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11.05.2023 року №9295/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 2040,00грн.;

- судові витрати покласти на Головне управління ДПС в Одеській області та стягнути на користь позивача, в т. ч. витрати на правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було проведено перевірку підприємства, складено акт, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає, що фактичну перевірку позивача проведено неналежним чином, з порушенням податкового законодавства, без належної оцінки обставин та документів, наданих позивачем, а податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та такими, що прийняті з порушеннями податкового законодавства, а тому звернувся до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11.05.2023 р. №9300/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 516 120,00 грн. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11.05.2023 року №9295/15-32-09-07 відмовлено. Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-НИВА судовий збір в сумі 5058,40 грн.

Частково не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що під час проведення фактичної перевірки, підприємству 05.04.2023 року було надано запит № 1 про надання документів. Станом на 14.03.2023 року до перевірки не було надано: документів на право власності/користування земельною ділянкою, акти вводу в експлуатацію об`єктів (які використовуються в господарській діяльності); банківських виписок, фіскальних чеків на придбання пального на АЗС; наказів по підприємству, якими вводяться в експлуатацію основні засоби, техніка, транспортні засоби, які використовуються в господарській діяльності; наказів по підприємству про закріплення автомобілів/техніки за відповідальними особами. Крім того, ТОВ «Агро-Нива» не повідомило про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку, а саме не подано форму № 20-ОПП на 506 земельних ділянок. Так, згідно поданої підприємством звітності, вказано про здійснення господарської діяльності на 1568 земельних ділянках, проте надано форму № 20-ОПП лише на 1062 земельні ділянки. За результатами розгляду матеріалів перевірки, ТУ ДПС в Одеській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.05.2023 року № 9300/15- 32-09-07 на суму штрафних санкцій 516 120,00 грн за порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України та № 9295/15-32-09-07 на суму штрафних санкцій 2 040,00 грн за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України. Апелянт вказує, що у постанові Верховного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 640/23530/21 зроблено висновок, що відповідно до наведених вище норм Порядку № 1588 платник податків зобов`язаний подавати повідомлення за формою № 20-ОПП, зокрема, про об`єкти оподаткування або об`єкти, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що внаслідок переходу до позивача права оренди на 506 земельних ділянок обов`язок ставати на облік за неосновним місцем у позивача не виник, а тому порушення п. 63.3 ст. 63 ПКУ не відбулось. Щодо судової практики, наведеної відповідачем, представник позивача вказує, що у жодній із наведених постанов Верховного Суду відсутня подібність правовідносин. Наведена судова практика не доводить правомірності застосування відповідачем штрафних санкцій за ст. 117 ПКУ за встановлене під час перевірки позивача порушення, яке стосується частини земельних ділянок сільськогосподарського призначення, на яких не розташовано жодного із об`єктів, які пов`язані із предметом фактичної перевірки. Апелянт зазначає, що повідомлення за ф. №2-ОПП не підпадає під визначення податкової звітності згідно зі ст. 46 ПКУ, не є податковою декларацією (розрахунком) або документом (повідомленням) сплати податків/зборів. Апелянт не враховує, що у відповідній податковій декларації позивача 506 земельних ділянок були вказані вчасно та без порушень відповідного законодавства, докази чого наявні в матеріалах справи. Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України відповідальність за порушення встановленого порядку взяття на облік ( у т.ч. за неподання (несвоєчасне подання) повідомлення за ф. № 20-ОПП не застосовується.

Представник позивача вказує, що згідно з договором про надання правової допомоги №23АН098175 від 14.08.2023 р., який укладений між позивачем та адвокатом Балацько М.В., попередній розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 5000,00 грн. Вказує, що у випадках і у строки, передбачені КАС України, позивачем будуть надані відповідні докази понесення витрат на правничу допомогу у зв`язку з представництвом інтересів позивача в суді апеляційної інстанції у справі. З огляду на зазначене, представник позивача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі; стягнути судові витрати з відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Агро-Нива» 03.03.2021 року отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) терміном дії з 03.03.2021 по 03.03.2026 року за адресою місця зберігання: Одеська область, Балтський р-н, с. Обжиле.

ГУ ДПС в Одеській області на підставі наказу від 03.04 2023 року № 2133-п проведено фактичну перевірку ТОВ «Агро-Нива з питань дотримання вимог ПК України, Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. №1251 «Про затвердження положення виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах», постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального в Україні, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 17.04.2023 №9079/15-32-09-07/31969556 (далі - «Акт»), відповідно до якого ТОВ «Агро-Нива» не повідомило контролюючий орган за основним місцем обліку про всі об`єкти оподаткуванні і об`єкти пов`язані з оподаткуванням, а саме не подано форму №20-ОПП на 506 земельних ділянок. Згідно поданої підприємством звітності, вказано про здійснення господарської діяльності на 1568 земельних ділянках, проте надано форму №20-ОПП лише на 1062 земельні ділянки.

Під час проведення фактичної перевірки, підприємству 05.04.2023 р було надано запит №1 про надання документів. Станом на 14.04.2023 року, до перевірки не було надано: документів власності/користування земельною ділянкою, акти вводу в експлуатацію об використовуються в господарській діяльності); банківських виписок, фіскальних чеків придбання пального на АЗС; наказів по підприємству, якими вводяться в експлуатацію основні засоби, техніка, транспортні засоби, які використовуються в господарській діяльності; наказів по підприємству про закріплення автомобілів/техніки за відповідальними особами.

За результатами розгляду матеріалів перевірки, ГУ ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення:

1) від 11.05.2023 р. № 9300/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 516 120,00 грн., за порушення п. 63.3 ст. 63 розділу П Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI;

2) від 11.05.2023 року № 9295/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 2040,00 грн., застосованих за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до Державної податкової служби України.

За результатами розгляду скарги рішенням Державної податкової служби України №20318/6/99-00-06-03-01-06 від 26.07.2023 р. скаргу залишено без задоволення.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення фактичної перевірки досліджувати питання своєчасності та повноти подання повідомлення Ф №20-ОПП щодо земельних ділянок, оскільки вони перебувають поза межами даної перевірки, позивач не порушив п. 63.3 ст. 63 ПК України, у зв`язку з чим дійшов висновку, що прийняте ГУ ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 11.05.2023 р. №9300/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 516 120,00 грн. не є правомірним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11.05.2023 року №9295/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 2 040,00 грн. суд дійшов до висновку, що воно є правомірним і позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки ненадання документів є порушенням, що тягне за собою відповідальність передбачену ст. 121 ПКУ. Розрахунок штрафних санкцій проведено у відповідності до зазначеної статті.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині та в цій частині погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з наказу від 03.04.2023 р. № 2133-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ АГРО-НИВА (), він прийнятий на підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1 ст.19-1, п.п.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами) у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення в сфері обігу пального (а.с. 19).

Цим наказом визначено посадовим особам ГУ ДПС провести фактичну перевірку з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Таким чином, податковий орган визначив вказану перевірку, як таку щодо дотримання вимог ПК України, Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та інших нормативно-правових актів, які регулюють ці правовідносини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів, подання податкової звітності можуть бути предметом лише документальної перевірки, якій властиві інші ознаки в залежності від виду такої (виїзна, невиїзна, планова, позапланова), або камеральної перевірки, якщо це стосується даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а також даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналіз наведених норм (чинних на час проведення перевірки) підтверджує висновок про те, що податковий орган, реалізовуючи свої повноваження щодо проведення фактичної перевірки, може здійснювати лише перевірку платника податків виключно з питань державного регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Водночас своєчасність сплати платником податків і зборів, подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних або камеральних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п.63.3 ст. 63 ПК України та п. 8.1. розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 (далі - Порядок № 1588) платники податків зобов`язані повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Змістовний аналіз вказаної статті та Порядку №1588, дає судам підстави для висновку, що подання/неподання повідомлення Ф №20-ОПП, жодним чином не може бути предметом фактичної перевірки.

А відтак з`ясування податковим органом під час податкової перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду податкової перевірки, не можна визнати діями суб`єкта владних повноважень, що відповідають наведеним ознакам. Відповідно, висновки податкового органу, що викладені у акті перевірки відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для податкового повідомлення-рішення.

Виходячи з цього, вірним є висновок суду першої інстанції, що у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення фактичної перевірки досліджувати питання своєчасності та повноти подання повідомлення Ф №20-ОПП щодо земельних ділянок, оскільки вони перебувають поза межами даної перевірки.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не порушив п. 63.3 ст. 63 ПК України, оскільки в порядку та у спосіб, передбачений податковим законодавством, подав до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи з додатками №1,2,3,4, в якій відображена інформація про об`єкти оподаткування (земельні ділянки), а отже повідомив відповідача про об`єкти оподаткування (земельні ділянки).

Відповідно, вірним є висновок суду першої інстанції, що прийняте ГУ ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 11.05.2023 р. №9300/15-32-09-07 про сплату штрафних санкцій в розмірі 516 120,00 грн. не є правомірним та підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду в апеляційній скарзі є безпідставним, оскільки обставини в справах, які розглядав Верховний Суд не є тотожними обставин по даній справі.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Що стосується клопотання представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу про стягнення судових витрат з відповідача, а саме судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, попередній розмір яких складає 5000 грн., колегія суддів зазначає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки позивачем на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не надано доказів, на підтвердження зазначених витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик