Справа № 404/6666/22
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6666/22
Номер провадження 2-а/404/86/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Лук`яненка Дмитра Андрійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 159496 від 02 липня 2022 року, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Лук`яненком Д.А. про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою серії НК №159496 від 02 липня 2022 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. За змістом постанови 02 липня 2022 року о 14 год. 50 хв. в м. Кропивницькому по вул. Салтикова-Щедріна, 1б, він керував транспортним засобом Opel Omega, д.н. НОМЕР_1 без діючого поліса цивільно-правової відповідальності власників ТЗ, чим порушив п.п 2.1 г ПДР України.

Позивач посилається на те, що зазначені у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки 02 липня 2022 року у вказаний у постанові час він не керував транспортним засобом по вул. Салтикова-Щедріна, 1б, а лише сидів в автомобілі.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2022 року заяву позивача про поновлення строків звернення до суду задоволено та поновлено строк звернення до суду з даною позовною заявою, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

15 лютого 2023 року до суду надійшов відзив, разом з відео-фікасацією з місця адміністративного правопорушення, витяг з МТСБУ, витяг з «Інформаційного порталу Національної поліції» від відповідача, поліцейського Лук`яненка Д.А.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2023 року по справі залучено до участі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

20 березня 2023 року від представника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлялись належним чином.

Відповідач, поліцейський Лук`яненко Д.А. та представник Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2022 року (справа № 404/3527/22) ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 , 02 липня 2022 року о 14-27 год. керуючи транспортним засобом «Opel Omega», д/н НОМЕР_1 , в порушення п.10.1 ПДР України, по вул. Салтикова-Щедріна, 1Б в м. Кропивницький, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправний пістолет АЗС «БРСМ Нафта». Внаслідок ДТП заправна колонка отримала механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих не має.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 вересня 2022 року постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2022 скасовано. Постановлено нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначав, що 02 липня 2022 року він заїхав на заправку БРСМ. Його зустрів працівник заправки, ОСОБА_1 пояснив, де з`єднується шланг та пішов платити за паливо. Вийшовши, він побачив, що заправника не було біля машини, тому він подумав, що останній завершив обслуговування. Він перевірив свою заправку по табло та почав рух, і почув тріскотне звучання.

Відповідно до оскаржуваної постанови серії НК №159496 від 02 липня 2022 року, 02 липня 2022 року о 14 год. 50 хв. в м. Кропивницький, вул. Салтикова Щедріна, 1б, позивач керував автомобілем Opel Omega, д.н. НОМЕР_1 без діючого поліса цивільно-правової відповідальності власників ТЗ, чим порушив п.п 2.1 г ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вважаючи, що оскаржувана постанова винесена протиправно, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначених ч. 1 ст. 126. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» встановлена заборона експлуатації транспортних засобів у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 21.3 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (відповідними підрозділами Національної поліції - п.21.2), на їх вимогу.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, положеннями ст.53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а пунктом 21.3 статті 21 даного Закону, підпунктами 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Таким чином, забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, водій транспортного засобу повинен мати при собі такий поліс та на вимогу працівника поліції пред`явити цей поліс для перевірки.

Пунктом 2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Виходячи з викладеного, право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий документ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.03.2020 у справі № 161/11159/16-а.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно із законодавством України водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, підставою для застосування до позивача адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є факт ненадання водієм на вимогу поліцейського чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом встановлено, що у даному випадку у позивача станом на момент складення оспорюваної постанови був відсутній страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що вказує на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Порушень порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача, судом не встановлено.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, при вирішенні даної справи, суд бере до уваги постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2022 року (справа № 404/3527/22) та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 вересня 2022 року.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа надала руху транспортному засобу.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

На момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності цивільно-правова відповідальність на транспортний засіб не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджено відповідною довідкою, наданою стороною відповідача.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

При вирішенні даної справи, суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що оспорювана постанова, ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

При цьому, суд враховує п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то витрати у справі суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. 6-10,121,122,241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2024 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда