Справа № 560/20462/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині неналежного виконання комісією в/ч НОМЕР_1 приписів затвердженої наказом МО України №332 від 27.10.2021 Інструкції «Про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» під час проведення спеціального розслідування випадку смерті навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2051 від 19.08.2023;

- визнати протиправними та скасувати акт від 02.09.2023 форми НВ-2 №2944 проведення спеціального розслідування випадку смерті навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який стався 03.08.2022 в н. АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.09.2023 № 3927 «Про результати розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_2 »;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 призначити та провести додаткове спеціальне розслідування випадку смерті навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який стався 19.08.2023 в н. АДРЕСА_1 , в відповідності до приписів затвердженої наказом МО України №332 від 27.10.2021 Інструкції «Про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» та з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що розслідування нещасного випадку відносно солдата ОСОБА_2 проведено неякісно, зроблені поспішні висновки, які не відповідають фактичним обставинам смерті її чоловіка та порушують її права, як законної дружини.

Ухвалою від 01.12.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2023 у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовних вимог без розгляду - відмовлено.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що відповідач діяв в межах наданих повноважень з дотриманням законодавства, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Також вказує, що акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку не створює безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків спір щодо його оскарження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому слід закрити провадження у справі в цій частині позовних вимог, з посиланням на практику Верховного Суду.

Щодо зазначеного клопотання відповідача, суд зазначає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки висновки акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку покладені в основу наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.09.2023 № 3927 «Про результати розслідування за фактом смерті солдата ОСОБА_2 », а тому безпосередньо впливають на права позивача, а саме на вирішення питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Крім того, висновки Верховного Суду, згадувані відповідачем, не є релевантними до цієї справи, оскільки стосуються інших правовідносин.

У відповіді на відзив представник позивача додатково підтримав доводи позовної заяви.

В інших заявах по суті сторони виклали додаткові пояснення по справі.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань запроваджено загальну мобілізацію.

Згідно з указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який був неодноразово продовжений і діє по теперішній час.

ОСОБА_2 призваний до Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2023 №2051 було призначено спеціальне розслідування за фактом ймовірного самогубства військовослужбовця, призваного під час мобілізації, навідника 2 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 , який мав місце ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 21.08.2023 №132 причини смерті встановлені судово-медичним експертом, та зроблено висновок, що смерть настала внаслідок навмисного самоушкодження.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку форми НВ-2 №2944 від 02.09.2023 комісією, призначеної командиром військової частини НОМЕР_1 було зроблено висновки, що смерть солдата ОСОБА_2 настала внаслідок навмисного самоушкодження пострілом з вогнепальної зброї (самогубство). Вказаний акт затверджений т. в. о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.09.2023 №3927 висновок комісії з розслідування нещасних випадків військової частини НОМЕР_1 щодо обставин настання загибелі: нещасний випадок за фактом смерті солдата ОСОБА_2 вважати таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, оскільки відбулося самогубство.

По вказаному розслідуванню триває кримінальне провадження №0000324 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Не погоджуючись з вказаними вище обставинами, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, та з метою визначення єдиного порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, у Верховній Раді України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, місцевих радах, у державних органах, установах, організаціях, а також у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України, до яких військовослужбовці прикомандировані як депутати для виконання депутатських повноважень або відряджені для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (надалі - Інструкція).

Пунктом 1 розділу І вказаної Інструкції встановлено, що вона визначає порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України (в тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України військовослужбовцями), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини).

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції передбачено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Згідно з приписами пункту 2 розділу ІІ Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:

- терміново організувати надання домедичної допомоги, а по можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за необхідності його доставку до військового або найближчого лікувального закладу;

- негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;

- зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на момент настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Інструкції нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

У разі переформування військової частини, у якій стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться її правонаступником, а у разі ліквідації військової частини за відсутності її правонаступника встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку.

За пунктом 5 розділу ІІ Інструкції командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 згідно з додатком 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1), а також протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо).

Пункт 8 Розділу ІІ Інструкції вказує, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти діб з моменту її утворення.

Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:

- обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів (законів, військових статутів, положень, правил, інструкцій, настанов тощо), а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 згідно з додатком 3 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Як зазначено у пункті 9 Інструкції якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2.

З наведеного видно, що Інструкцією регламентовано чіткий порядок та особливості розслідування нещасних випадків з військовослужбовцями у Збройних Силах України, а саме встановлено певний алгоритм дій, які повинні бути вчинені як з боку військовослужбовця або особи, що представляє цього військовослужбовця, з яким трапився нещасний випадок, в тому числі його безпосереднього командира (начальника) або керівника робіт так і зі сторони командування військової частини, у разі отримання ним відповідного звернення від останніх.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено порушення відповідачем вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України.

Крім того, на думку суду, відповідачем вжито всіх можливих заходів з метою належного проведення спеціального розслідування за фактом нещасного випадку із солдатом ОСОБА_2 .

Щодо посилання позивача на те, що розслідування проведено неякісно, зроблені поспішні висновки, та неналежним складом комісії, варто зазначити наступне.

По вказаному розслідуванню триває кримінальне провадження №0000324 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Посилання позивача на те, що може бути інша версія смерті ОСОБА_2 не підтверджені належними доказами, а на момент завершення службового розслідування у військовій частині НОМЕР_1 було лікарське свідоцтво про смерть із зазначенням її причини - навмисне самоушкодження.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У Рішенні Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп Суд зазначив, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Окрім того, Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

При цьому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

При цьому, суд враховує висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 12.05.2021 у справі №640/11938/20, відповідно до яких обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Суд зазначає, що предметом судового розгляду в межах даної справи є правомірність дій відповідача під час проведення спеціального розслідування за фактом нещасного випадку із солдатом ОСОБА_2 .

Зважаючи на встановлені у справі обставини справи та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені вищезазначеними положеннями норм права, а тому у суду відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя Я.В. Драновський