Справа № 400/14386/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 р. № 400/14386/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Фалєєвська, 14, м. Миколаїв, 54001,

про:зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимогу зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України (далі Управління або відповідач) нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду за листопад 2023 року.

У позові ОСОБА_1 вказав, що за листопад 2023 року суддівську винагороду йому не було виплачено.

Управління позов заперечило з підстав, що вказані у відзиві (арк. 10-13).

Доказів нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за листопад 2023 року (про подання яких суд зазначив в ухвалі про відкриття провадження у справі) відповідач не подав.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 17.10.2019 № 760/2019 ОСОБА_1 було призначено на посаду судді Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Управління підтвердило факт невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за листопад 2023 року та пояснило, що підставою для невиплати є наказ Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2022 № 12ос/г/22.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402), суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Факт зарахування ОСОБА_1 до штату районного суду відповідач не заперечив.

У частині другій другій 135 Закону № 1402 вказано, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Докази того, що у листопаді 2023 року ОСОБА_1 не обіймав штатну посаду у районному суді, відсутні.

Згідно з частиною десятою статті 135 Закону № 1402, суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Зі змісту доданого до відзиву наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2022 № 12ос/г/22 «Про припинення виплати середньомісячного заробітку ОСОБА_1 » (далі Наказ № 12, арк. 16) суд встановив, що на підставі наказу цього суду від 01.03.2022 № 6ос/г/22 «Про увільнення судді ОСОБА_1 від роботи у зв`язку із призовом на військову службу» (далі Наказ № 6) Управління до 19.07.2022 виплачувало позивачу середньомісячний заробіток судді.

Підставою для видання Наказу № 12 у його преамбулі вказані зміни, внесені «… до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ …».

У пункті 2 Наказу № 12 вказано про припинення з 19.07.2022 нарахування та виплати ОСОБА_1 середньомісячного заробітку у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Суд зауважив, що у позові йдеться про нарахування та виплату суддівської винагороди (Закон № 1402), а не середньомісячного заробітку (Кодекс законів про працю України), тому факт видання Наказу № 12 не впливає на виконання відповідачем (розпорядником бюджетних коштів щодо місцевих судів) обов`язків, встановлених статтею 148 Закону № 1402.

У Законі № 1402 відсутня норма про припинення нарахування та виплати суддівської винагороди судді, який був призваний на військову службу. При цьому, у частині шостій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідача не було законних підстав для ненарахування та невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за листопад 2023 року, тому суд встановив, що бездіяльність Управління є протиправною, а порушені права позивача мають бути відновлені.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 суддівської винагороди за листопад 2023 року.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. Фалєєвська, 14, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 26299835) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суддівську винагороду за листопад 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна