Справа № 580/11745/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року справа № 580/11745/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить (з урахуванням позовної заяви у новій редакції від 05.01.2024 вх. № 975/24) визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2023 № 67150130 відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 580/2439/21 за виконавчим листом від 14.09.2021 № 580/2439/21 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 15.10.2021 відкрите виконавче провадження № 67150130. 25.11.2023 позивачем отримано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Яворського О.М. про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2023 № 67150130. Підставою для прийняття даної постанови є направлення державним виконавцем до органу досудового розслідування (Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області) повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а саме, невиконання рішення суду, яке не може бути виконано без участі боржника. Виконавче провадження закінчено на підставі вимог пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». З долученого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2023 № 30591 за підписом ОСОБА_2 , погодженого Гайдар А.В., вбачається, що 26.10.2023 і 13.11.2023 на боржника накладено штрафи відповідно в розмірах 5100 грн і 10200 грн. Постанова зводиться до прохання вирішити питання про притягнення до відповідальності посадових осіб боржника за умисне невиконання виконавчого листа № 580/2439/21, виданого Черкаським окружним адміністративним судом. Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2023 № 67150130 протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 18.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове засідання призначено на 26.01.2024 о 09:30.

Відповідач позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, де зазначив, що 08.09.2023 на адресу відділу надійшов лист від боржника, відповідно до якого стягувачу нарахувано щорічну разову грошову допомогу у розмірі 6 800 грн, проте рішення в частині виплати не виконано. 26.10.2023 державним виконавцем здійснено перевірку виконання рішення суду боржником. В ході перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано. Крім того на адресу відділу від боржника не надходило жодних пояснень щодо причин невиконання такого рішення. Враховуючи вищевикладене 26.10.2023 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу в сумі 5 100 грн, яка направлена боржнику до виконання та сторонам до відому. 13.11.2023 державним виконавцем здійснено перевірку виконання рішення суду боржником. В ході перевірки встановлено, що боржником рішення суду не виконано. 13.11.2023 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу в сумі 10 200 грн. Того ж дня державним виконавцем направлено до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а саме, невиконання рішення суду, яке не може бути виконано без участі боржника. Державним виконавцем вчинено ряд заходів з метою виконання судового рішення проте боржником таке рішення не виконано. Окрім того дане ршіення не може бути виконано без участі боржника. Враховуючи вищевикладене 13.11.2023 державним виконавцем закінчено виконавче провадження на підставі вимог пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач у призначене судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача - державний виконавець у призначене судове засідання не прибув, розгляд справи просив здійснювати без його участі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 580/2439/21 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

14.09.2021 на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 580/2439/21 видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 15.10.2021 відкрите виконавче провадження № 67150130 з виконання виконавчого листа від 14.09.2021 у справі № 580/2439/21, боржника повідомлено про необхідність протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. від 13.11.2023 закінчено виконавче провадження № 67150130.

Виконавче провадження закінчено на підставі вимог пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищевказана постанова від 13.11.2023 направлена позивачу 22.11.2023, що підтверджується копією конверта про відправлення поштового відправлення (а.с. 5) та отримана ним 25.11.2023.

Разом з постановою від 13.11.2023 позивачем отримано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2023 № 30591 за підписом ОСОБА_2 , погодженого Гайдар А.В., адресоване Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області з проханням вирішити питання про притягнення до відповідальності посадових осіб Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат за умисне невиконання виконавчого листа № 580/2439/21, виданого 14.09.2021, внести відомості до ЄРДР про вчинення посадовими особами Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України та розпочати досудове розслідування.

З повідомлення вбачається таке.

08.09.2023 на адресу відділу надійшов лист від боржника, відповідно до якого стягувачу нараховано щорічну разову грошову допомогу у розмірі 6 800 грн, проте рішення в частині виплати не виконано.

26.10.2023 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт. В зв`язку з невиконанням рішення суду, керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат накладено штраф в розмірі 5 100,00 грн та повторно надано десятиденний строк для виконання рішення суду.

13.11.2023 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт. В зв`язку з невиконанням рішення суду, керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повторно накладено штраф в розмірі 10 200,00 грн.

Відповідно до ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження належить закінченню у разі, зокрема, надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з частинами 1-3 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення належить негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, де також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ч. 1 ст. 40 Закону № 1404).

Оцінюючи дії відповідача під час прийняття оскаржуваного індивідуального акта постанови від 13.11.2023 у ВП № 67150130 за критеріями частини 2 статті 2 КАС України, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчих дій має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону № 1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець приймає постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3 ст. 63 Закону № 1404).

Згідно статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець приймає постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2023 № 30591 за підписом ОСОБА_2 , погодженого Гайдар А.В., адресованого Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області слідує, що Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нараховано ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу у розмірі 6 800 грн, проте рішення в частині виплати не виконано.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Виконавче провадження не може бути закінчено, якщо не виконано рішення суду, виконання якого гарантується державою.

У матеріалах справи докази, що підтверджують протиправну бездіяльність відповідача відсутні, проте дії із закриття виконавчого провадження є протиправні.

Висновок про безрезультатність або неможливість розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (справа № 21/303-08 ЄДРСР 81081750).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14.

Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження передувати певні дії щодо прав боржника, послідовність яких визначена Законом № 1404.

Пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/2439/21 зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Як вбачається з листа Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 08.09.2023 ОСОБА_1 нараховано щорічну разову грошову допомогу у розмірі 6 800 грн, проте рішення в частині виплати не виконано.

Отже, рішення суду виконано не у повному обсязі.

Неповне виконання судового рішення, у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування з бюджету та дефіцитом позабюджетного фонду не є підставою для закриття виконавчого провадження.

Невиконання судового рішення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин (ВС у справі № 822/1080/17 ЄДРСР 80197913), проте це враховується під час оцінки для застосування відповідальності до боржника.

Закінчення виконавчих проваджень щодо рішення суду, яке набрало законної сили, і не виконане є неприпустимим.

У мотивувальній частині постанови про закінчення виконавчого провадження не зазначено про заходи, вжиті державним виконавцем для здійснення примусового виконання судового рішення, резолютивна частина не містить відомостей про повернення виконавчого документу органу, що його видав.

З інформації отриманої з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" у справі № 580/2439/21 встановлено, що відділом примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто до суду виконавчий лист, підписаний суддею Гаранем С.М. про зобов`язання Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат () здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум (отримано Черкаським окружним адміністративним судом 17.11.2023 вх. № 50873/23).

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, № 35787/03, п. 29). «Право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі Kutic v. Croatia, заява № 48778/99, п.25).

Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (абз. 3 ч. 3 ст. 63 КАС України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, зокрема в справах щодо України, виконавче провадження становить невід`ємну частину судового розгляду (справа Ромашов проти України, п. 41). Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, варто розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄСПЛ (рішення Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України, Дубенко проти України).

Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі (постанова Верховного Суду у справі від 27.11.2018 № 520/11829/17).

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, позаяк примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404 у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження (постанова від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 К/9901/50946/18 ЄДРСР 79365485).

Передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду належить застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, що у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відтак, суд дійшов висновку, що повернення виконавчого документу головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським О.М., у зв`язку із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2023 № 67150130 з примусового виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 у справі № 580/2439/21 за умов, коли така постанова винесена передчасно й за відсутності доказів, що би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, не захищає порушеного права та наявного легітимного інтересу і очікування стягувача та суперечить цілям Закону № 1404, тому такий індивідуальний акт є протиправним і належить скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд у справі № 750/11948/1787 зазначив: ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур (п.87). Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд. Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа та не можуть уважатись достатнім вчиненням виконавчих дій (п. 96). Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права (свободи, інтересу), бути адекватним наявним обставинам (п. 104). Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 1404 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження належить відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (п. 109).

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду (ВС у справі № 619/562/18 ЄДРСР 94489872).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 073,60 гривень підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 139, 242-245, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 296-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2023 № 67150130 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 580/2439/21, виданого 14.09.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (проспект Хіміків 50, м. Черкаси, 18028, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ