Справа № 146/36/24
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/36/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" січня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-cyдді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Томашпіль адміністративну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області

вимоги позивача: про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

04 січня 2024 року до суду з цією позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8064837 від 02.11.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позов мотивовано наступним.

02 листопада 2023 року, близько 14 години 50 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ренаулт Дастер», д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи пристебнутим ременем безпеки, рухався по вулиці Свободи в місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області. Біля будинку №1 він був зупинений працівниками ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, які повідомили ОСОБА_1 , що зупинили його для перевірки документів.

Після перевірки документів працівники поліції повідомили позивачеві, що притягнуть його до адміністративної відповідальності, оскільки він керував автомобілем і був не пристебнутий ременем безпеки.

Позивач заперечив проти таких дій поліцейських, своєї провини не визнав і пояснив, що він керував автомобілем, будучи пристебнутим ременем безпеки, який відстебнув після зупинки автомобіля з метою полегшення надання документів працівникам поліції.

Незважаючи на відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, інспектор, сержант поліції, Дністрянський Іван Васильович виніс постанову серії ЕАТ № 8064837, в якій зазначив, що ОСОБА_1 02.11.2023 року о 14 : 50 : 33 у м. Ямпіль, вул. Свободи, 1, керував автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. в ПДР, стаття 121 ч.5 КУпАП.

Дану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, описані в постанові серії ЕАТ № 8064837 від 02.11.2023 року, не відповідають дійсності, адже водій ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи пристебнутим ременем безпеки, який він відстебнув лише після зупинки автомобіля, з метою полегшення надання документів працівникам поліції.

Події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, не було. Цей факт було придумано поліцейським після перевірки документів водія. Постанову було ухвалено поліцейським, як помсту за те, що ОСОБА_1 зателефонував на гарячу лінію МВС і повідомив про незаконні дії поліцейських відносно нього.

У матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження того факту, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, був не пристебнутий ременем безпеки.

Оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію даного правопорушення та відомостей про технічний засіб, яким здійснено його фото або відеозапис, а також про наявність інших, передбачених ст.251 КУпАП доказів, на підставі яких поліцейським був зроблений висновок про порушення позивачем п.п.«в» п.2.3 Правил дорожнього руху.

Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , було зупинено поліцейським не у зв`язку з тим, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а для перевірки документів водія, тобто - без законних підстав, передбачених ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

В порушення частини 3 цієї статті поліцейський не поінформував ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В порушення ч. 3 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію» поліцейський не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання та не пред`явив службове посвідчення на вимогу водія.

Поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його прав і обов`язків, не заслухав його пояснення, не дослідив докази, не з`ясував та не вирішив клопотань ОСОБА_1 , у тому числі і щодо необхідності надання йому правничої допомоги адвокатом.

Поліцейський не повідомив ОСОБА_1 та не зазначив технічних засобів, якими здійснено відеозапис, не попередив його про застосування такого превентивного поліцейського заходу, як відеофіксація; не повідомив чи мають технічні засоби, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічних засобів, чи дозволені вони для використання.

В порушення ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, якщо такий запис здійснювався.

В порушення ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів не була вручена або надіслана поштою рекомендованим листом ОСОБА_1 .

Усі ці порушення, як окремо взяті, так і у своїй сукупності, є підставою для визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАТ № 8064837 від 02.11.2023 року.

23 січня 2024 року відповідачем надано до суду відзив, згідно якого останній просить відмовити в задоволенні позову.

Відзив мотивовано наступним.

Відповідач вказує, що позов є безпідставним та необґрунтованим.

Обставини викладені в постанові підтверджуються відеозаписом з портативної відеокамери поліцейського.

Відповідач вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного законодавства. Працівник поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений законом.

Відповідач зазначає, що обставини вчинення правопорушення зафіксовані складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Поліцейський оцінює докази своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 19 січня 2024 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 19 січня 2024 року продовжено строки розгляду справи, розгляд справи призначено на 29 січня 2024 року.

Доводи учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Патраманський І.О. не з`явилися, однак представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача ГУНП України у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Конституція України.

Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України.

Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 статті 9. Розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 74. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 72. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 9. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі по тексту - КУпАП) за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема передбачені частиною 5 ст. 121 КУпАП.

Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливі7сть організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2023 року, інспектором сержантом поліції ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Дністрянським І.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8064837. Відповідно до винесеної постанови, 02.11.2023 року о 14:50:33 останній керував автомобілем обладнаним засобами пасивної безпеки був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3..в ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. До ОСОБА_1 прийнято рішення про застосування стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. Відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення постанова не містить.

Із доданого до матеріалів відзиву відеозапису чи був пристебнутий гр. ОСОБА_1 на момент зупинення транспортного засобу працівником поліції неможливо встановити.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України, такі сумніви трактуються на його користь.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що в діях позивача наявний склад інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд повинен повно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надати їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували обставини викладені в позові, дані обставини не спростовано, суд приходить до висновку, що вину ОСОБА_1 не доведено у встановленому порядку, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі-закриттю.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 8064837 від 02.11.2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не має права визнавати постанову суб`єкта владних повноважень протиправною, тому в даній частині позову слід відмовити.

Зважаючи на задоволення позову, суд вважає, що витрати по сплаті позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 33, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 285, 288 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 7, 9, 70-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8064837 від 02.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26 лютого 2013 року Томашпільським РС УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області, 21050, м . Вінниця вул. Театральна, 10, ЄДРПОУ - 40108672.

Суддя: О. В. Пилипчук