Справа № 500/6314/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6314/23

25 січня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Холоденко В.В.

представника відповідача Мельник О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з зарахованою заробітною платою в районах Крайньої Півночі та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зробити перерахунок пенсії при переведенні за вислугою років на пенсію за віком з урахуванням заробітної плати по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням, з врахуванням всіх надбавок, згідно з правових нормативних актів,

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.08.2023 №6788-6936/П-02/8-1900/23 про відмову у зарахуванні до страхового стажу період догляду за ОСОБА_2 з 02.12.2011 по 31.12.2011; 27.05.2015 по 26.11.2015; з 19.12.2015 по 15.12.2016; з 21.12.2016 по 15.06.2017; 19.06.2017 по 12.06.2018; з 14.06.2018 по 13.12.2018,

зобов`язати відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача період догляду за ОСОБА_2 з 02.12.2011 до 31.12.2011; 27.05.2015 по 26.11.2015; 319.12.2015 по 15.12.2016; з 21.12.2016 по 15.06.2017; 19.06.2017 по 12.06.2018; з 14.06.2018 по 13.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, та з 02.07.2018 отримує пенсію за віком на підставі Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 02.08.2007 їй було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і при переведені з пенсії за вислугу років на пенсію за віком орган Пенсійного фонду України провів розрахунок без урахування заробітної плати по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням, з врахуванням всіх надбавок, згідно з правових нормативних актів.

Відповідно до розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області страховий стаж позивача склав 39 років 10 місяців 17 днів, так як періоди роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 зараховано до стажу в пільговому обчисленні один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2019.

Зазначає, що в довідці №2337 від 07.08.2018, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи позивача, міститься інформація про розмір заробітної плати за період роботи з 26.03.1979 по 04.09.1983 і незважаючи на неодноразові звернення до відповідача з вимогою здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з врахованою заробітною платою в районах Крайньої Півночі, відповідач надає формальні відповіді листами від 07.08.2022 та 05.09.2023.

Вважає, що органами Пенсійного фонду грубо порушуються її права на отримання пенсії в повному обсязі, оскільки при проведенні пенсійних виплат не враховуються і не беруться до уваги фактичні дані матеріалів пенсійної справи щодо характеру праці, виконуваних позивачем обов`язків, у зв`язку з чим розмір пенсії після зарахування стажу в районах Крайньої Півночі не змінився та є значно меншим від того, який належить за законом.

Крім того з 02.12.2011 по 13.12.2018 здійснювала догляд за пенсіонером і від Управління соціального захисту населення отримувала компенсацію щомісячно, що підтверджується довідками №5615, №5614 від 18.10.2017.

Однак Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, протиправно не зарахувало до стажу роботи період з 02.12.2011 по 31.10.2012; з 27.05.2015 по 26.11.2015; з 19.12.2015 по 15.12.2016; з 21.12.2016 по 15.06.2017; 19.06.2017 по 12.06.2018; з 14.06.2018 по 13.12.2018, стверджуючи, що в системі персоніфікованого обліку відсутні дані щодо отримання допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства та немає напрацьованого, після 26.05.2015 року, стажу роботи.

Ухвалою суду від 09.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

23.11.2023 від відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Вказує, що з 02.08.2007 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" із врахуванням норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

02.07.2018 позивач звернулась із заявою про перехід на інший вид пенсії (на пенсію за віком) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, тобто із суми 3764,40 грн, виходячи із величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Враховуючи зазначене, з 02.07.2018 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) - 3764,40 грн. Страховий стаж становив 38 років 04 місяці (по 26.05.2015).

Надалі показник середньої заробітної плати (доходу) для проведення зазначеного перерахунку збільшувався на коефіцієнти, визначені постановами Кабінету Міністрів України.

Відтак, при перерахунку пенсій з 01.03.2023 застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні в розмірі 7405,03 грн (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14*1,197).

На виконання постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі №500/2818/18 в жовтні 2019 року проведено перерахунок пенсії з 02.07.2018 із дорахуванням до страхового стажу періодів роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 в пільговому обчисленні один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Після проведеного перерахунку страховий стаж становить 39 років 10 місяців 17 днів. Рішення суду виконане в повному обсязі.

Зазначає, що час догляду, починаючи з 01.01.2004, зараховується до страхового стажу виключно за умови отримання відповідної допомоги або компенсації в органах соціального захисту населення і сплати страхових внесків.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу за періоди з 02.12.2011 по 31.12.2011 та після 27.05.2015 в системі персоніфікованого обліку відсутні дані щодо отримання позивачем допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства та немає напрацьованого після 26.05.2015 стажу роботи, тому у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні правові підстави для зарахування вищезазначеного періоду до страхового стажу.

Таким чином, розмір призначеної пенсії позивачу станом на 01.08.2023 складає 3077,67 грн, а саме:

- 2262,11 грн - основний розмір пенсії (7405,03*0,76691*0,39833, де 0,76691 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1980 по 31.12.1984 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.07.2007, 0,39833 - коефіцієнт страхового стажу із врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%);

- 417,89 грн - доплата до мінімального розміру пенсії для осіб, які досягли віку 65 років, до 2680,00 грн;

- 397,67 грн - доплата за 19 років понаднормативного стажу (2093,00*19%).

Пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 05.12.2023 визначено розгляд справи №500/6314/23 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 20.12.2023.

Зобов`язано відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області надати для огляду в судовому засіданні матеріали пенсійної справи позивача ОСОБА_1 .

08.12.2023 від позивача поступила до суду відповідь на відзив.

20.12.2023 в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 08.01.2024 за клопотанням представника відповідача, в подальшому відкладено на 25.01.2024.

04.01.2024 і 17.01.2024 позивачем подано до суду уточнення до позовної заяви, де просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з зарахованою заробітною платою в районах Крайньої Півночі та зобов`язати здійснити перерахунок її пенсії за період з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зробити перерахунок пенсії при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з урахуванням заробітної плати по Україні за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням 2015, 2016, 2017 роки, з врахуванням всіх надбавок, згідно з правових нормативних актів,

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.08.2023 №6788-6936/П-02/8-1900/23 про відмову у зарахуванні до страхового стажу перioду догляду за ОСОБА_2 , з 02.12.2011 до 31.12.2011; 27.05.2015 по 26.11.2015; з 19.12.2015 по 15.12.2016; з 21.12.2016 по 15.06.2017; 19.06.2017 по 12.06.2018; з 14.06.2018 по 13.12.2018,

зобов`язати відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача період догляду за ОСОБА_2 з 02.12.2011 до 31.12.2011; з 27.05.2015 по 26.11.2015; з 19.12.2015 по 15.12.2016; з 21.12.2016 по 15.06.2017; з 19.06.2017 по 12.06.2018; з 14.06.2018 по 13.12.2018.

17.01.2024 від позивача поступила до суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених в заявах по суті.

В судовому засіданні 25.01.2024 представник відповідача надала для огляду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 та просила відмовити в задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Позивач в судове засідання 25.01.2024 не з`явилася, хоча про день, час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як отримувач з 02.08.2007 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 02.07.2018 - пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до норм чинного на дату призначення пенсії за вислугу років законодавства, розмір пенсії позивача обчислено із середньомісячного заробітку 912,99 грн (1197,91*0,76215, де: 1197,91 грн - середньомісячна заробітна плата працівників в галузях економіки України за 2007 рік, яка застосовується для нарахування пенсії; 0,76215 - індивідуальний коефіцієнт заробітку за періоди роботи з 01.01.1980 по 31.12.1984 та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідно до наявного страхового стажу з 01.07.2000 по 31.07.2007).

Згідно з поданими документами страховий стаж становив 35 років 22 дні, а пенсійна виплата 1228,34 грн, а саме:

431,39 грн - розмір пенсії за вислугу років (912,99*0,47250, де 0,47250 - коефіцієнт страхового стажу з врахуванням величини оцінки одного року у розмірі 1,35%);

642,61 грн - доплата до прожиткового мінімуму, встановленого з 01.09.2015 законом для непрацездатних осіб - до 1074,00 грн;

64,71 грн - доплата за 15 років понаднормативного стажу (431,39*15%);

89,63 грн - доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327.

Слід зауважити, що заробітну плату враховано за період роботи з 01.01.1980 по 30.06.1982 роки згідно довідки БУ "Мегіонської міської лікарні №1", а розмір пенсії обчислено із заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1980 по 31.12.1984 та за даними персоніфікованого обліку, відповідно до напрацьованого стажу з 01.07.2000 по 31.07.2007.

02.07.2018 позивач звернулась із заявою про перехід на інший вид пенсії - за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, тобто із суми 3764,40 грн, виходячи із величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Враховуючи зазначене, з 02.07.2018 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) - 3764,40 грн. Страховий стаж становив 38 років 04 місяці (по 26.05.2015).

Надалі показник середньої заробітної плати (доходу) для проведення зазначеного перерахунку збільшувався на коефіцієнти, визначені постановами Кабінету Міністрів України.

Відтак, при перерахунку пенсій з 01.03.2023 застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні в розмірі 7405,03 грн (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14*1,197).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 у справі №500/2818/18 зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 в пільговому обчисленні один в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та здійснити перерахунок її пенсії за віком з дня призначення - 02.07.2018.

За положеннями частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаного рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 у справі №500/2818/18 в жовтні 2019 року проведено перерахунок пенсії з 02.07.2018 із дорахуванням до страхового стажу періодів роботи з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983 в пільговому обчисленні один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік шість місяців відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Після проведеного перерахунку страховий стаж позивача становить 39 років 10 місяців 17 днів. Доплату по проведеному перерахунку за період з 02.07.2018 по 31.10.2019 в сумі 230,86 грн виплачено разом з пенсією у листопаді 2019 року.

Розмір пенсійної виплати на той час становив 2000,00 грн, а саме:

- 345,46 грн - розмір пенсії за віком (4404,35x0,76691x0,39833, де 4404,35 грн - показник середньої заробітної плати, 0,76691 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період роботи з 01.01.1980 по 31.12.1984 та згідно даних наявних в системі персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 по 31.07.2007, 0,39833 - коефіцієнт страхового стажу із врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%);

- 292,54 грн - доплата до прожиткового мінімуму (до 1638,00);

- 255,64 грн - доплата за 19 років понаднормативного стажу роботи (1345,46x19%);

- 106,36 грн. - доплата до 2000,00 грн. з 01.07.2019.

Розмір призначеної пенсії позивачу станом на 01.08.2023 складає 3077,67 грн, а саме:

- 2262,11 грн - основний розмір пенсії (7405,03*0,76691*0,39833, де 0,76691 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.01.1980 по 31.12.1984 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.07.2007, 0,39833 - коефіцієнт страхового стажу із врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%);

- 417,89 грн - доплата до мінімального розміру пенсії для осіб, які досягли віку 65 років, до 2680,00 грн;

- 397,67 грн - доплата за 19 років понаднормативного стажу (2093,00*19%).

Позивач вважає, що органами Пенсійного фонду грубо порушуються її права на отримання пенсії в повному обсязі, оскільки при проведенні пенсійних виплат не враховуються і не беруться до уваги фактичні дані матеріалів пенсійної справи щодо характеру праці, виконуваних позивачем обов`язків, у зв`язку з чим розмір пенсії після зарахування стажу в районах Крайньої Півночі не змінився та є значно меншим від того, який належить за законом, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Також на думку позивача відповідач протиправно не зарахував до стажу роботи період з 02.12.2011 по 31.10.2012; з 27.05.2015 по 26.11.2015; з 19.12.2015 по 15.12.2016; з 21.12.2016 по 15.06.2017; 19.06.2017 по 12.06.2018; з 14.06.2018 по 13.12.2018 догляду за пенсіонером, що підтверджується довідками Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №5614, №5615 від 18.10.2017.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Дії (рішення) відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. (далі - Закон №1058-ІV)

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності відповідного страхового стажу, вказаного у цій статті.

При цьому, відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно частини першої статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого Закону (у спірному випадку Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII), то призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, проведене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі №334/2653/17 від 13.12.2018 у справі №185/860/17).

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 у справі №211/1898/17 та від 10.07.2018 у справі №520/6808/17 Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як встановлено судом, з 02.08.2007 позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а з 02.07.2018 відповідно до поданої заяви позивачу вперше призначено пенсію за віком згідно з нормами Закону №1058-IV.

При вирішенні даної адміністративної справи суд також враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15), за якими у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17.

Таким чином, при зверненні із заявою до органу Пенсійного фонду України після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, позивач набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на призначення іншого виду пенсії (за віком на загальних підставах) із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону №1058-IV, оскільки за таким призначенням звернулася вперше.

Відтак при обчисленні розміру пенсійної виплати відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України мав застосувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2015-2017 роки, як того вимагає частина друга статті 40 Закону №1058-ІV.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 у справі №720/208/17, від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 18.08.2020 у справі №263/6611/17, від 28.09.2022 у справі №184/886/17, від 29.03.2023 у справі №240/4170/19.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач, застосувавши інший вид показника середньої заробітної плати при переході на інший вид пенсії, а саме: пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV без врахування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2015-2017 роки, порушив права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту.

Доводи відповідача про те, що позивач вже отримувала пенсію за віком на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід розглядати як переведення з одного виду пенсії на інший, суд відхиляє як такі, що суперечать вимогам чинного пенсійного законодавства.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій в частині не врахування під час розрахунку пенсії позивача 02.07.2018 середнього показника заробітної плати за 2015-2017 роки.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, станом на жовтень 2017 року при переведенні позивача з 02.07.2018 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та необхідність відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання відповідача з 02.07.2018 здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме за 2015-2017 роки.

Таким чином з врахуванням наведеного в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періоду догляду за ОСОБА_2 з 02.12.2011 по 31.10.2012; з 27.05.2015 по 26.11.2015; з 19.12.2015 по 15.12.2016; з 21.12.2016 по 15.06.2017; 19.06.2017 по 12.06.2018; з 14.06.2018 по 13.12.2018, то судом враховано наступне.

Згідно норм частин першої - другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 9 статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Абзацом дев`ятим частини шостої статті 20 Закону №1058-ІV передбачено, що за осіб, зазначених у пунктах 8, 11-14 статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів цільових фондів, з яких цим особам сплачуються відповідно грошове забезпечення, страхові виплати, допомога, надбавка і компенсації.

Час догляду, починаючи з 01.01.2004, зараховується до страхового стажу виключно за умови отримання відповідної допомоги або компенсації в органах соціального захисту населення і сплати страхових внесків.

Як видно зі змісту довідок Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №5614, №5615 від 18.10.2017 ОСОБА_1 дійсно отримувала компенсацію за надання соціальних послуг з 02.12.2011 по 31.10.2012, з 21.11.2012 по 20.04.2013, з 15.05.2013 по 17 05.2015 в розмірі 121,80 грн, а з 27.05.2015 по 26.11.2015, з 18.12.2015 по 15.12.2016, з 21.12.2016 по 15.06.2017, з 19.06.2017 по 16.12.2017 в розмірі 131,20 грн щомісячно.

На адвокатський запит Управління соціальної політики Тернопільської міської ради листом №10877-Ю/2023 від 09.05.2023 повідомило, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала компенсацію фізичній особі, яка надавала соціальну послугу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 "Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги", за періоди: з 02.12.2011 по 31.10.2012, з 21.11.2021 по 20.04.2013, з 15.05.2013 по 17.05.2015, з 27.05.2015 по 26.11.2015, з 19.12.2015 по 15.12.2016, з 21.12.2016 по 15.06.2017, з 19.06.2017 по 12.06.2018, з 14.06.2018 по 13.12.2018.

Згідно положень Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація).

Стаж обчислюється на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.

Як видно з розрахунку стажу позивача Форми РС-право до страхового стажу зараховано період догляду за пенсіонером з 01.01.2012 по 30.07.2012, з 01.08.2012 по 30.08.2012, з 01.09.2012 по 10.11.2012, з 01.12.2012 по 20.04.2013, з 01.05.2013 по 17.05.2013, з 01.06.2013 по 26.05.2015.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.08.2023 №6788-6936/П-02/8-1900/23 вбачається, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за періоди з 02.12.2011 по 31.12.2011 та після 27.05.2015 в системі персоніфікованого обліку відсутні дані щодо отримання позивачем допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства та немає напрацьованого після 26.05.2015 стажу роботи, тому у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні правові підстави для зарахування вищезазначеного періоду до страхового стажу.

Судом враховано, що при зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за інвалідом І групи та престарілим до управління Пенсійного фонду України надається довідка управління праці та соціального захисту населення, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати за яку сплачені страхові внески.

Тому з врахуванням викладеного до зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 підлягає період догляду за ОСОБА_2 з 02.12.2011 по 31.12.2011, з 27.05.2015 по 26.11.2015, з 19.12.2015 по 15.12.2016, з 21.12.2016 по 15.06.2017, з 19.06.2017 по 16.12.2017, з 14.06.2018 по 01.07.2018, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оформлене листом від 07.08.2023 №6788-6936/П-02/8-1900/23 про відмову у зарахуванні вказаного періоду слід визнати протиправним та скасувати.

Таким чином позовні вимоги в ці частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з зарахованою заробітною платою в районах Крайньої Півночі та зобов`язання здійснити перерахунок її пенсії за період з 26.03.1979 по 11.11.1979 та з 16.03.1981 по 04.09.1983, то судом не здобуто, а позивачем не надано доказів порушення прав в цій частині позовних вимог.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні правовідносини, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки вимоги позивача, хоч і задоволені частково, однак є немайновими, а тому не підлягають поділу, витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню в користь позивача в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2015, 2016 та 2017 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 02.07.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2015-2017 роки.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оформлене листом від 07.08.2023 №6788-6936/П-02/8-1900/23 про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду догляду за ОСОБА_2 з 02.12.2011 по 31.12.2011, з 27.05.2015 по 26.11.2015, з 19.12.2015 по 15.12.2016, з 21.12.2016 по 15.06.2017, з 19.06.2017 по 16.12.2017, з 14.06.2018 по 01.07.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період догляду за ОСОБА_2 з 02.12.2011 по 31.12.2011, з 27.05.2015 по 26.11.2015, з 19.12.2015 по 15.12.2016, з 21.12.2016 по 15.06.2017, з 19.06.2017 по 16.12.2017, з 14.06.2018 по 01.07.2018.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 30 січня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська область, Тернопільський район, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.