Справа № 320/43575/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року № 320/43575/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Державної організації Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, третя особа - Фонд державного майна України про скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернулася Державна організація Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України (далі позивач) із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі відповідач), третя особа - Фонд державного майна України (далі третя особа), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 13.06.2023 №663 «Про утворення робочої групи та проведення перевірки».

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що Наказ №633 від 13.06.2023 р. прийнятий з порушеннями встановленого порядку, є протиправним і, як наслідок, підлягає скасуванню.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/43575/23 передана 28.11.2023 до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 р. адміністративну справу №320/43575/23 прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.01.2023 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх надуманими, такими, що не відповідають нормам матеріального права та не підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.06.2023 Державною організацією Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України отримано Наказ РВ ФДМУ по місту Києву від 13.06.2023 №663 «Про утворення робочої групи та проведення перевірки».

Зі місту вказаного Наказу вбачається, що на виконання доручення Прем?єр-міністра України від 21.06.2018 №19693/1/1-18 щодо вжиття заходів з проведення перевірок із залученням місцевих державних адміністрацій та уповноважених органів управління для виявлення фактів ухилення від сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету України за використання державного майна і оренди зазначеного майна, згідно з дорученням Фонду державного майна України від 27.06.2018 №К/29 та враховуючи лист Національної поліції у місті Києві від 05.06.2023 №13173/125/23/6-2023 утворено робочу групу, якій наказано провести перевірку фактів ухилення від сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету України за використання державного майна і оренди зазначеного майна, що знаходиться на балансі ДО Комбінат «Прогрес».

Як вбачається зі змісту Наказу від 13.06.2023 №663 року та Листа від 13.06.2023 №30-13/3916, 26.06.2023 о 10 год 00 хв за адресою: місто Київ, вул. Вацлава Гавела, 24, буде розпочато перевірку державного майна, що знаходиться на балансі ДО Комбінат «Прогрес».

Не погоджуючись із зазначеним Наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» від 09.12.2011 року №4107-VI (далі - Закон № 4107), Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об?єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об?єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону №4107, до основних завдань Фонду державного майна України відносяться: 1) реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; 2)організація виконання Конституції та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших актів законодавства та здійснення контролю за їх виконанням; 3) управління об?єктами державної власності, зокрема корпоративними правами держави у статутних капіталах господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію та затверджено план розміщення акцій; товариств, утворених у процесі перетворення (у тому числі шляхом корпоратизації) державних підприємств, що належать до сфери його управління, а також товариств, утворених за участю Фонду державного майна України; 4) захист майнових прав державних підприємств, а також державних пакетів акцій (часток), що належать до сфери управління Фонду державного майна України на території України; 5) здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління; б) державне регулювання у сфері оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності; 7) сприяння процесу демонополізації економіки і створенню умов для конкуренції виробників; 8) співробітництво з міжнародними організаціями у реалізації державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна у межах покладених на нього повноважень, управління корпоративними правами держави, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно ст. 6 Закону №4107, Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, міста Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України.

Так, Регіональним відділенням з метою виконання доручення Прем?єр-міністра України від 21.06.2018 №19693/1/1-18 щодо вжиття заходів з проведення перевірок із залученням місцевих державних адміністрацій та уповноважених органів управління для виявлення фактів ухилення від сплати обов?язкових платежів до Державного бюджету України за використання і оренду державного майна, згідно з дорученням Фонду державного майна України (далі - Фонд) від 27.06.2018 №К/29 та з урахуванням листа Національної поліції у місті Києві від 05.06.2023 №13173/125/23/6-2023, наказом від 13.06.2023 №633 було утворено робочу групу для проведення перевірки фактів ухилення від сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету України за використання державного майна і оренди зазначеного майна, що находиться на балансі Державної організації Комбінат «Прогрес» (код за ).

Зазначену перевірку було проведено спеціалістами відділу контролю за договорами оренди та умов використання державного майна Регіонального відділення у період з 13.06.2023 по 01.11.2023 року.

За результатами зазначеної виїзної перевірки використання державного майна Державною організацією Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України Регіональним відділенням було складено 80 (вісімдесят) актів, копії яких наявні в матеріалах справи.

Під час проведення перевірки робочою групою було встановлено, що велика кількість нерухомого майна використовується без укладання договору оренди та сплати обов?язкових платежів до Державного бюджету України, що в свою чергу Регіональним відділенням відображено в зазначених вище актах (довідках) використання державного майна Державною організацією Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України.

Між тим, результати проведеної за спірним Наказом перевірки не є предметом розгляду даної справи.

Наказом Фонду державного майна України від 06.04.2012 №465 затверджений Порядок планування та проведення перевірок Фондом державного майна України та регіональними відділеннями ФДМУ (далі - Порядок №465), яким, зокрема, на начальників регіональних відділень ФДМУ покладений обов?язок забезпечення дотримання цього Порядку.

Механізм проведення перевірок підрозділами контролю та аудиту Фонду державного майна України та регіональних відділень ФДМУ визначений Порядком №465.

Відповідно до п. 2 Порядку Nє 465 перевірка полягає у документальному і фактичному вивченні певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об?єкта контролю відповідно до визначених завдань і повноважень Фонду державного майна України. Згідно з п. 7 Порядку №465 перевірку проводить комісія. Склад комісії та строки її роботи затверджуються наказом Фонду (регіонального відділення).

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 13.06.2023 № 663 «Про утворення робочої групи та проведення перевірки» прийнятий з порушенням встановленого Порядку планування та проведення перевірок Фондом державного майна України та регіональними відділеннями ФДМУ, затвердженого наказом ФДМУ №465 від 06.04.2012, оскільки п.7 Порядку №465 визначено, що перевірку проводить комісія, склад якої та строки її роботи затверджуються наказом Фонду (регіонального відділення), а в наказі Регіонального відділення від 13.06.2023 №663 такі строки не визначені

Проте, як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, перевірка Регіональним відділенням здійснювалась на виконання доручення Прем?єр-міністра України від 21.06.2018 №19693/1/1-18 щодо вжиття заходів з проведення перевірок із залученням місцевих державних адміністрацій та уповноважених органів управління для виявлення фактів ухилення від сплати обов??язкових платежів до Державного бюджету України за використання і оренду державного майна та згідно з дорученням Фонду державного майна України від 27.06.2018 №K/29. А підставою для даної перевірки було саме звернення Національної поліції у місті Києві від 05.06.2023 №13173/125/23/6-2023, відповідно до якого у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

В свою чергу суд звертає увагу, що окрім посилання на відсутність строків роботи комісії, зміст позовної заяви фактично зводиться до цитування положень законодавства.

Разом з тим, процедурні порушення при прийнятті Наказу самі по собі не свідчать про його протиправність.

Суд акцентує увагу, що позивачем не зазначено жодних доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Зазначені висновки були неодноразово відображені в судовій практиці Вищого адміністративного суду України, зокрема в рішенні від 02 квітня 2014 року, прийнятому по справі № К/800/42688/13.

Крім того, Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року дійшов правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, п.п. 6, 8 ч. 1 статті 3, ч. 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

Таким чином, основною метою адміністративного судочинства є захист фактично порушених прав визначеного Кодексом адміністративного судочинства України кола осіб, а не прав, які можливо можуть бути порушені в майбутньому, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

При цьому суд, оцінюючи оскаржуване рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться прийняття рішень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на обов`язок, встановлений частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України щодо доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, процесуальне законодавство не звільняє позивача від обов`язку доказувати ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Тобто позивач повинен довести, що дійсно має право чи інтерес, про захист якого він просить, та відповідно до приписів частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України довести обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав чи інтересів позивача належними та допустимими доказами.

Натомість, позивачем не надало жодних належних та достатніх доказів, які в розумінні приписів ст.ст.73-79 Кодексу адміністративного судочинства України, у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які, з урахуванням факту вже проведеної за спірним Наказом перевірки, підтверджують факт порушення відповідачем його законного права. Відповідно відсутність порушеного права чи інтересу особи є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 13.06.2023 №663 «Про утворення робочої групи та проведення перевірки». А отже, позов задоволенню не підлягає.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті справи не змінюють.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи, не здійснюється.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної організації Комбінат «Прогрес» Державного агентства резерву України до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, третя особа - Фонд державного майна України про скасування наказу, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.