Справа № 420/32048/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, пов`язані з відмовою у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики № ЮО109392 від 19.10.2023 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести (здійснити) з 01 квітня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики № ЮО 109392 від 19.10.2023 року, з урахуванням зазначених у них розмірах, а саме: посадового окладу з 01 квітня 2019 року - 76840 грн, посадових окладу з 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року - 105100 грн, відповідно; окладу за військове звання полковник - 1480 грн; надбавки за вислугу років, що становить 45% від суми розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за роботу з таємними носіями - 15% від розміру посадового окладу; надбавки за особливості проходження служби (виконання особливо важливої роботи) - 65% від суми розмірів посадового окладу; окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премії - 87% від розміру посадового окладу, без обмеження граничним (максимальним) розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 27.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що ОСОБА_1 , проходив військову службу в Збройних силах України на посаді судді військового апеляційного суду Південного регіону на підставі постанови Верховної Ради України № 112- XIV від 16 вересня 1998 року та 06.07.2006 року, відповідно до Указу Президента України № 599/2006 від 06.07.2006 року, військовий апеляційний суд Південного регіону було ліквідовано. Позивач вказав, що Наказом Міністра оборони України від 15.12.2006 № 1972 його було звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я на підставі пп. «б» п. 67 Положеня про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних сил України, з правом носіння військової форми. Позивач вказав, що йому призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ при звільненні з 15 грудня 2006 року з військової служби, з посади судді військового суду Південного регіону та в період здійснення ним правосуддя на посаді судді військового суду особливості статусу військових суддів визначались Законом України «Про судоустрій України» (далі - Закон №3018-ІII), який на цей час не є чинним. При цьому, як вказав позивач, він перебуваю на обліку Головного управління ГІФУ в Одеській області і з 01.01.2007 була призначена пенсія за вислугу строків служби (за вислугу років) згідно із законодавством про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та їх сімей, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.12.2006. Позивач, зазначивши, що відповідач всупереч нормам діючого законодавства протиправно відмовив йому у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики №ЮО109392 від 19.10.2023 року, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

22.12.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, відповідач вказав, що позивачем порушено строки звернення та, що на виконання Постанови № 103 Головним управлінням в 2018 році проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. До Головного управління надійшла оновлена довідка позивача про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії та відповідач звернув увагу суду на те, що рішенням Окружного адміністративно суду міста Києва від 12.12.2018р. по справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019р., було визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103, проте Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалося, таким чином положення Порядку не були дотримані.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 01.01.2007 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу строків служби (за вислугу років) згідно із законодавством про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та їх сімей, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.12.2006(а.с.14).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №420/15668/23 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політки, пов`язані з неврахуванням у виданій довідці №ЮО109392 від 20.06.2023 року розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за нормами, чинними на 05.03.2019 року, за посадою судді апеляційного суду (судді апеляційного суду Південного регіону), для здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, за даними, зазначеними у довідці Одеського апеляційного суду №06-29/34/2023 від 12.05.2023 року про посадовий оклад; зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної політики підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нові довідки про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за нормами, чинними на 05.03.2019 року та 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, за посадою судді апеляційного суду (військового апеляційного суду Південного регіону), для здійснення перерахунку пенсії: з 01.04.2019 року, з урахуванням відомостей, зазначених в довідці Одеського апеляційного суду №06-29/34/2023 від 12.05.2023 року, про розміри: посадового окладу 76840,00 грн.; окладу за військовим званням полковник 1480,00 грн.; надбавки за вислугу років 45% від суми розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, що дорівнює 35244,00 грн.; надбавки за роботу з таємними носіями 15% від розміру посадового окладу, що дорівнює 11526,00 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи 65% від суми розмірів посадового окладу; окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що дорівнює 73816,60 грн.; премії 87% від розміру посадового окладу, що дорівнює 66850,80 грн.; із сумарним визначенням загального розміру 264277,40 грн.; з 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2020 року та 01.01.2023 року з урахуванням відомостей, зазначених в довідці Одеського апеляційного суду №06-29/34/2023 від 12.05.2023 року, про розміри: посадового окладу 105100,00 грн.; окладу за військовим званням полковник 1480,00 грн.; надбавки за вислугу років 45% від суми розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, що дорівнює 47961,00 грн.; надбавки за роботу з таємними носіями 15% від розміру посадового окладу, що дорівнює 15765,00 грн.; надбавки за виконання особливо важливої роботи 65% від суми розмірів посадового окладу; окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що дорівнює 100451,65 грн.; премії 87% від розміру посадового окладу, що дорівнює 91437,00 грн.; із сумарним визначенням загального розміру 362194,65 грн. відповідно.

Судом встановлено, що Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №420/15668/23, складено відповідні довідки № ЮО7109392 від 19.10.2023, видані ОСОБА_1 , про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023(а.с.16-21).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 15.11.2023, адресованого ОСОБА_2 , відмовлено у перерахунку пенсії на підставі вказаних довідок, оскільки відповідних повідомлень у відповідності до Постанови №45 не надходило(а.с.23-24).

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 51 зазначеного Закону (в редакції на момент перерахунку пенсії) визначає, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини третьої - четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (надалі - Постанова № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 (в редакції на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінета Міністрів України № 103 від 21.02.2018) пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" , у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом, підставами та механізмом проведення, порядком обчислення грошового забезпечення (складові, періоди які враховуються) та відповідно врегульовані різними нормами законодавства.

Водночас, згідно з частиною другою статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права, а не на момент призначення пенсії, та регламентовано нормами закону, чинного на час такого перерахунку.

Як встановлено судом, Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №420/15668/23, складено відповідні довідки №ЮО7109392 від 19.10.2023, видані ОСОБА_1 , про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019,01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023(а.с.16-21).

Вказані довідки не оскаржені, а тому є чинними.

При цьому, право позивача, що здійснював правосуддя на посаді судді військового апеляційного суду Південного регіону, особливості статусу якого визначались Законом України від 7 лютого 2002 р. № 3018-III "Про судоустрій України" на перерахунок пенсії виходячи зі складових, визначених у довідках № ЮО7109392 від 19.10.2023, виданих ОСОБА_1 , про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019,01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №420/15668/23.

Суд враховує, що правомірність видачі довідок про розмір грошового забезпечення не є предметом спору у даній справі.

Таким чином, відповідач, як державний орган, зобов`язаний був у відповідності до ст.51, 63 Закону №2262-ХІІ, Порядку №45 здійснити такий перерахунок після отримання довідок про грошове забезпечення складених уповноваженим органом. Однак, як підтверджується матеріалами справи, відповідачем не було вчинено дій щодо його проведення.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-VI Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику ЄСПЛ як джерело права.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні від 16 вересня 1996 року Гайгузус проти Австрії, якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Суд зазначає, що відмова пенсійного органу у проведенні позивачу перерахунку пенсії порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном, оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як встановлено ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі Рисовський проти України (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

За приписами ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, в тому числі рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №420/15668/23, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту буде задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики № ЮО109392 від 19.10.2023 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести (здійснити) з 01 квітня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики № ЮО 109392 від 19.10.2023 року, з урахуванням зазначених у них складових грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Поряд з цим, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничним (максимальним) розміром, суд вважає передчасними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відновленню підлягає лише порушене право та в даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що після здійснення перерахунку пенсії будуть порушені права позивача та враховуючи, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики № ЮО109392 від 19.10.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 квітня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної політики № ЮО 109392 від 19.10.2023 року, з урахуванням зазначених у них складових грошового забезпечення, та урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м.Одеса, вул. Канатна,83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра