Справа № 404/5814/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2024 року м. Дніпросправа № 404/5814/23
(суддя Мохонько В.В., м. Кропивницький )

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2023 року у справі №404/5814/23 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Чередніченка Сергія Вадимовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 липня 2023 року звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Чередніченка Сергія Вадимовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції в якому, просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7292950 від 07.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки розгляд справи відбувся без участі адвоката та не у час, про який клопотав адвокат. Крім того відповідачем не надано належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що доводи позивача на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, в повній мірі спростовуються дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а тому підтверджується наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також, суд зазначив, що позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, надано час для надання йому правничої допомоги, надано для ознайомлення файл з відеозаписом правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає позивач про те, що з наданих відповідачем відеозаписів неможливо встановити факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії ЕАС № 7292950 від 07.07.2023 року, 03.07.2023 року о 19 год. 43 хв. в м. Кропивницький по вулиці Лесі Українки позивач керуючи транспортним засобом Opel Caddet, номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Сергія Сєнчева та при здійсненні маневру поворот ліворуч на вул. Лесі Українки не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку, а саме лівий покажчик повороту, яким порушив п.9.2.Б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.23).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 9.2 «Б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

В оскаржуваній постанові зазначено, що до постанови, зокрема, додаються відео з бодікамери 473435, 472406, 472415 (а.с.23).

В свою чергу, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до відзиву на позовну заяву надано оптичний диск із відеозаписами (а.с.47).

Як вбачається з відеозапису, що міститься на вищезазначеному оптичному диску, та наявному в матеріалах справи, 03.07.2023 року о 19:43 автомобілем, який в подальшому було зупинено працівниками поліції та встановлено особу водія ОСОБА_1 , не подано сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку.

При цьому, під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, він пояснив, що є колишнім працівником міліції та подавав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку.

Як вбачається з відеозапису 472415 позивачу було пред`явлено відеофіксацію вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

З викладених обставин вбачається, що доводи позивача про ненадання відповідачем доказів в підтвердження вчиненого позивачем правопорушення спростовуються матеріалами справи.

Також, суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що з відеозапису 472415, видно, що у 19:50 год. позивачу було роз`яснено його права та обов`язки.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про те, що відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки це не впливає на законність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач звертаючись до суду з позовом не зазначає обґрунтувань того, як такі обставини вплинули на розгляд справи про адміністративне правопорушення та спростовують факт вчинення ним правопорушення, яке було зафіксовано працівниками поліції та відео якого надано суду.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що доказів того, що відповідач здійснював будь-які перешкоди у реалізації права позивача скористатися послугами адвоката матеріали справи не містять.

Беручи до уваги викладені вище обставини та враховуючи доведеність у ході судового розгляду справи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та обґрунтовано винесено постанову про притягнення позивача до відповідності.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2023 року у справі №404/5814/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 січня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов