Справа № 320/17496/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року № 320/17496/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕРАНС ГЛОБАЛ МЕРЧАНТС УКРАЇНА» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «СІЕРАНС ГЛОБАЛ МЕРЧАНТС УКРАЇНА» (далі також ТОВ «СІЕРАНС ГЛОБАЛ МЕРЧАНТС УКРАЇНА», позивач) із позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 січня 2023 року № 229/Ж10/31-00-04-02-01 в частині завищення бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 1 223 858, 00 грн та штрафних санкцій у сумі 611 929, 00 грн.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства і тому позивач вважає спірне рішення, в оскаржуваній частині, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує, що оскаржуване рішення прийняте податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і прийняте податкове повідомлення-рішення є законним.

Такі доводи відповідача були заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

У судовому засіданні 25 вересня 2023 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СІЕРАНС ГЛОБАЛ МЕРЧАНТС Україна» щодо законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за липень 2022 року (вх. № від 19 серпня 2022 року) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

Результати такої перевірки оформлені актом від 19 грудня 2022 року №1522/Ж5/31- 00-04-02-01/41649076.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, пункту 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого:

- завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р, 19), суми від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2) декларації за липень 2022 року в сумі 1 243 216, 00 грн.

Зазначені висновки ґрунтуються на порушенні позивачем норм податкового законодавства по наступних епізодах:

1) заниження податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2022 року на 1 223 858, 00 грн за наслідками господарських операцій з ТОВ «ЛІТЕРА БУД ГРУП» (), ТОВ «ВКФ БУЛАТ» () та ПП ВКФ «ПРОМСЕРВІС» (), SIERENTZ GLOBAL MERCHANTS SARL, IDOINE, які неможливо пов`язати з господарською діяльністю позивача у зв`язку з відсутністю оформленої належним чином земельної ділянки, відсутністю дозвільних документів на проведення будівельних робіт.

2) заниження податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2022 року на 19 358, 27 грн за наслідками господарських операцій з ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР "БУКОВИНА» (), які неможливо пов`язати з господарською діяльністю позивача.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 31 січня 2023 року № 229/Ж10/31-00-04-02-01, яким позивачу визначено завищення бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 1 243 216 грн та застосовано до нього штрафні санкцій в сумі 621 608 грн.

Суд звертає увагу на те, що згаданий вище епізод 2 не оскаржується позивачем, а тому правомірність оскаржуваного рішення в частині суми завищення бюджетного відшкодування ПДВ 19 358, 00 грн та штрафних санкцій 9 679, 00 грн не є предметом розгляду даної справи.

Водночас, не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням відповідача в частині завищення бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 1 223 858, 00 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 611 929, 00 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

В акті перевірки податковий орган зазначає, що в ході проведення перевірки встановлено здійснення позивачем будівництва перевантажувального терміналу з відвантаження зернових та олійних культур на річковий транспорт за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вулиця Нахімова, 232.

Зокрема, зазначено, що будівництво вказаного терміналу, а також його облаштування здійснено на підставі;

- Договору № 31-22 підряду на проведення проектних робіт від 09 травня 2022 року, укладеного з ТОВ «Науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут «Полтаваагропроект» та завдання на проектування (додаток №3 до Договору на проектування), згідно якого назва об`єкту «Нове будівництво перевантажувального терміналу з відвантаженням зернових та олійних культур на річковий транспорт за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вулиця Нахімова, 232» з класом наслідків СС2, який підлягає уточненню в процесі проектування;

- Договору підряду № 21/06/2022-СГМУ від 21 червня 2022 року, укладеного з ТОВ «ЛІТЕРА БУД ГРУП» (), на виконання робіт;

- Договору підряду від 26 травня 2022 року № 68, укладеного з ТОВ «ВКФ БУЛАТ» (), на виконання робіт по виготовленню, поставці та монтажу автомобільних тензометричних ваг типу «Булат-АЗ-20Б-80-5Н» (обладнання) в кількості 2-х одиниць для встановлення в м. Ізмаїл, Одеська обл;

- Договору поставки від 24 травня 2022 року № 11, укладеного з ПП ВКФ "ПРОМСЕРВІС" (), на поставку товару за найменуванням, у кількості, якості, асортименті, що підтверджується видатковими накладним та/або специфікаціями, що проводиться на умовах DDP за адресою: м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 232;

- Договору купівлі-продажу від 16 червня 2022 року, укладеного з компанією SIRENTZ GLOBAL MERCHANTS SARL на поставку збірних будівельних контейнерів на умовах DAP м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 232;

- Договору купівлі-продажу від 22 червня 2022 року № 22/06/22-SGMU, укладеного з компанією IDOINE на поставку двох аналізаторів вологи цільного зерна Акваматик на умовах EXW.

Податковий орган, посилаючись на норми законодавства, що регулюють будівництво нерухомого майна, тобто капітального будівництва стверджує про відсутність у позивача належним чином оформленої земельної ділянки, дозвільних документів на проведення будівельних робіт. В результаті чого господарські операції позивача з контрагентами ТОВ «ЛІТЕРА БУД ГРУП» (), ТОВ «ВКФ БУЛАТ» (), ПП ВКФ «ПРОМСЕРВІС» (), SIERENTZ GLOBAL MERCHANTS SARL, IDOINE, на думку податкового органу, неможливо пов`язати з господарською діяльністю позивача.

При цьому, в акті перевірки не заперечується реальність господарських операцій позивача з названими контрагентами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору підряду № 21/06/2022-СГМУ від 21 червня 2022 року з ТОВ «ЛІТЕРА БУД ГРУП» () контрагентом виконувались роботи на майданчику позивача за адресою Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 232, зокрема: улаштування залізобетонних фундаментів, улаштування внутрішньомайданчикових мереж, улаштування пробовідбірників, інші будівельно-монтажні роботи.

На підставі Договору підряду від 26 травня 2022 року № 68, укладеного з ТОВ «ВКФ БУЛАТ» (), контрагентом виконувались роботи по виготовленню, поставці та монтажу автомобільних тензометричних ваг типу «Булат-АЗ-20Б-80-5Н» (обладнання) в кількості 2-х одиниць для встановлення в м. Ізмаїл, Одеська обл.

На підставі Договору поставки від 24 травня 2022 року № 11, укладеного з ПП ВКФ «ПРОМСЕРВІС» (), контрагентом поставлено товар (обладнання) відповідно до специфікацій, зокрема, пробовідбірники зерна, автоматична система повернення проби, тощо.

На підставі Договору купівлі-продажу від 16 червня 2022 року, укладеного з компанією SIRENTZ GLOBAL MERCHANTS SARL, контрагентом було поставлено збірні будівельні контейнери на умовах DAP м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 232.

На підставі Договору купівлі-продажу від 22 червня 2022 року № 22/06/22-SGMU, укладеного з компанією IDOINE, контрагентом було поставлено два аналізатора вологи цільного зерна Акваматик 5200-А LNE-27981 на умовах EXW.

Фактичне здійснення вказаних вище господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується наявними у матеріалах справи документами, у тому числі первинними: договорами та додатками до них, інвойсами, пакувальними листами, видатковими та податковими накладними, актами здачі-приймання робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт, локальними кошторисами, підсумковими відомостями ресурсів, улаштування під`їзних доріг та пандусів, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

Акт перевірки не містить будь-яких доводів контролюючого органу про порушення вимог документального оформлення господарських операцій позивача з вказаними контрагентами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку).

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Приписами пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/ послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем, який є замовником будівництва (пункт 4 частини 1 статті 1, частини 1, 4 статті 26).

Етапи проектування та будівництва визначені частиною 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», одним з яких є етап розроблення проектної документації. Розроблення проектної документації відбувається на підставі ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», який визначає наступні стадії проектування: техніко-економічне обґрунтування (ТЕО); техніко-економічний розрахунок (ТЕР); ескізний проект (ЕП); проект (П); робочий проект (РП); робоча документація (Р).

В той же час, у межах досліджуваних правовідносин позивач не реалізовував право забудови земельної ділянки та не здійснював проектування, оскільки замовив лише «передпроектні роботи». Згідно ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», передпроектні роботи - роботи, які можуть виконуватись до початку процесу проектування для визначення, поміж іншого, розроблення пропозицій щодо розміщення об`єктів будівництва на земельних ділянках (обґрунтування місця розташування, необхідної території та умов будівництва); опрацювання технологічної та інженерної характеристик об`єкта; інші види робіт, необхідні для початку процесу проектування (ппункт 3.15).

На підставі укладеного Договору на проектування позивач замовив у ТОВ «Науково-дослідний проектно-вишукувальний і інститут «Полтаваагропроект» передпроектну документацію (підпункт 1.1 Договору). Саме тому у завданні на проектування (додаток №3 до договору) вказано, що мова йде про «передпроектну пропозицію» (пункт 9).

Таким чином, розроблена документація за результатом виконання робіт не є проектом в розумінні містобудівного законодавства та не є підставою для проведення будівництва, отримання дозвільних документів тощо.

Відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури (абзац 2 частини 1 статті 4).

Вказані терміни (будинок, будівля, споруда) розкриваються в ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» і свідчать про те, що вони повинні бути встановлені стаціонарно (нерухомо) відносно землі (пункти 3.1, 3.3, 3.22).

В той же час, матеріали справи засвідчують, що позивачем були проведені роботи щодо розміщення тимчасових споруд, зокрема:

- тимчасова споруда приміщення вагаря;

- тимчасова споруда лабораторного приміщення (контейнерного типу);

- тимчасова споруда адмінприміщення (контейнерного типу);

- тимчасові майданчикові мережі водопроводу та каналізації.

Тобто мова йде про об`єкти, які можуть бути переміщені в інше місце у разі необхідності. Вказані будівлі не є капітальними та не мають фундаментів.

Так, фундаменти - це підземна частина споруди, яка сприймає навантаження від несучих конструкцій і передає їх на основу, складену природними ґрунтами (природну) чи штучними фунтами (штучну) (ДБН В.2.1-10:2018 «Основи і фундаменти будівель і споруд»). При цьому, несучі конструкції - це будівельні конструкції, що становлять несучий остов (каркас) будинку або споруди, забезпечуючи їх надійність і довговічність (пункт 1 листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 20 грудня 2010 року № 22-22/3622/0/6-10).

Позивачем фактично виконано роботи по облаштуванню бетонних площадок під відповідні тимчасові споруди, однак вказані площадки не мають ознак фундаментів, не є самостійними об`єктами будівництва та можуть бути демонтовані у разі необхідності.

Відповідно, у даному випадку йдеться не про будівництво, а про розміщення тимчасових споруд, що не потребує отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Окремо суд звертає увагу суду на висновки Звіту з обстеження тимчасових споруд на території ПрАТ «Ізмаїльський річковий порт» за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 232, виконаний експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_1 : «За результатом огляду та враховуючи будівельні вимоги, об`єкти обстеження цим звітом кваліфіковано як тимчасові споруди для виробничих, допоміжних і необхідних для виконання підготовчих будівельно-монтажних робіт і обслуговування працівників».

Земельна ділянка, на якій розміщені тимчасові споруди та обладнання позивача, є приватною (кадастровий номер :01:048:0020) та належить ПрАТ «Ізмаїльський річковий порт «Дунайсудносервіс» ().

Між позивачем та власником земельної ділянки було укладено Договір про надання послуг від 01 червня 2022 року № 1-14/10, згідно якого ПрАТ «Ізмаїльський річковий порт «Дунайсудносервіс» надано доступ позивачеві як до земельної ділянки, так і до причалу, інших комунікацій, тощо. Крім того, на виконання п. 2.3 договору, ПрАТ «Ізмаїльський річковий порт «Дунайсудносервіс» надано погодження позивачеві на проведення робіт щодо монтажу обладнання (зернонасоси, ваги, лабораторне обладнання та інше, необхідне для здійснення діяльності), тимчасових споруд, облаштування під`їзних шляхів тощо, на відповідній земельній ділянці та об`єктах, до яких надано доступ.

Факт виконання сторонами зазначеного вище Договору про надання послуг від 01 червня 2022 року № 1-14/10 протягом перевіряємого періоду підтверджується рахунком на оплату та актом здачі-приймання робіт (надання послуг).

Таким чином, позивач погодив питання розміщення тимчасових споруд на підставі договірних відносин із власником земельної ділянки.

У межах же господарських операцій з ТОВ «ВКФ БУЛАТ» (), ПП «ВКФ ПРОМСЕРВІС» (), SIERENTZ GLOBAL MERCHANTS SARL, IDOINE позивач здійснював закупівлю відповідного обладнання, яке в сукупності дає змогу здійснювати перевантаження та виконувати завдання та функції, передбачені статутними документами.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

При цьому, зареєстрованими видами господарської діяльності Позивача згідно КВЕД є:

- 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний).

- 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у.

- 52.10 Складське господарство.

- 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

- 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

- 62.01 Комп`ютерне програмування.

- 62.02 Консультування з питань інформатизації.

- 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем.

- 52.22 Допоміжне обслуговування водного транспорту.

- 52.24 Транспортне оброблення вантажів.

- 71.20 Технічні випробування та дослідження.

Позивач зазначає, що тимчасові споруди та обладнання за адресою Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 232 об`єднано у виробничий відділ, термінал в м. Ізмаїл, який вже функціонує та функціонував протягом червня 2022 року та приносить позивачеві дохід.

Так, позивачем укладено договір комплексного сервісного обслуговування від 01 липня 2022 року № 01/07/22-СГМУ з компанією СІЕРАНС ЕНД СІ САРЛ, відповідно до умов якого позивач за плату надає такі послуги на території ПрАТ «Ізмаїльський річковий порт Дунайсудносервіс» (п. 1 договору).

Так, відповідно до п. 3.2. такого договору позивач, з метою отримання доходів, за адресою Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 232 надає контрагенту такі основні (генеральні) послуги:

- Перевантаження Вантажу;

- Зважування вантажів, здійснення контролю ваги, та якості Вантажу у Визначеному порту та під час перевантаження на судна;

- Здійснення відбору зразків, усіх необхідних лабораторних аналізів відповідно до умов поставки та за вимогою Замовника, видавати необхідні сертифікати на партії Вантажу;

- Здійснення (організація) перевантаження транспортних засобів (автомобільний / або залізничний) Вантажів на судна;

- Координація з портовими терміналами, операторами портів, операторами терміналів, стосовно будь-яких питань перевантаження, переміщення Вантажу;

- Здійснення будь-яких інших допоміжних, адміністративних, операційних послуг, що необхідні Замовнику для здійснення операції;

Факт надання Позивачем відповідних послуг за період липень-грудень 2022 року підтверджується актами наданих послуг, розрахунками до них та коносаментами.

З огляду на викладене вище, вбачається, що висновки податкового органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2022 року на 1 223 858, 00 грн за наслідками господарських операцій з вказаними вище контрагентами є протиправними, оскільки відповідні витрати безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю позивача, що підтверджується матеріалами справи.

Додатково у контексті наведеного суд звертає увагу на те, що вказані доводи підтверджуються долученим позивачем до справи висновком експерта від 07 серпня 2023 року № 1041/69301 за результатами судово-економічної експертизи, здійсненої за зверненням позивача. Крім іншого, вказаний висновок містить відомості про те, що спорудження приймально-відпускних споруд, тимчасових будівель та придбання інших товарів, робіт та послуг здійснені позивачем з метою надання послуг з відвантаження зернових та олійних культур на річковий транспорт та пов`язані з економічною діяльністю, наведеною позивача.

Окремо суд вважає необхідним зазначити про те, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням застосовано штрафні санкції в розмірі 50 % від суми встановленого відповідачем завищення бюджетного відшкодування.

При цьому, відповідно до пункту 123.3 статті 123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Разом з тим, матеріали справи засвідчуються, що станом на дату прийняття оскаржуваного рішення відносно позивача відсутні будь-які податкові повідомлення-рішення, які б набули статусу узгоджених.

У свою чергу, неузгоджені податкові донарахування не можуть бути підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі 50 %.

Таким чином, відсутні будь-які підстави для нарахування позивачу штрафних санкцій у розмірі 50 %, що додатково до наведеного вище свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.

Враховуючи все зазначене вище, необґрунтованими є викладені відповідачем в акті перевірки висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства у наведеній частині.

Як наслідок, неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, є оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача, що ґрунтується на зазначених висновках акту перевірки.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Щодо питання розподілу судових витрат, необхідно зазначити наступне.

Позивачем було подано до суду клопотання про стягнення на його користь з відповідача понесених витрат на проведення експертизи у розмірі 62 000, 00 грн.

Так, до позовної заяви було додано договір про надання експертних та консультаційних послуг від 23 травня 2023 року з додатками, акт приймання-передачі послуг від 07 серпня 2023 року, рахунок на оплату та платіжну інструкцію № 608 від 25 травня 2023 року які підтверджують сплату позивачем 62 000, 00 грн за вказані послуги.

Відповідно до вимог статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Виходячи з системного тлумачення наведеного правового положення вбачається, що судовими витратами є виключно ті витрати сторони, які безпосередньо пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не було подано до суду клопотання про неспівмірність вказаних витрат, понесених позивачем. Водночас подані ним заперечення на клопотання позивача про стягнення витрат за проведення експертизи судом оцінюються критично, оскільки наведена у них позиція про те, що витрачена сума з проведення експертизи, не ініційованої відповідним судовим рішенням, не може включатись до судових витрат, не відповідає наведеним вище вимогам КАС України, які такого обмеження не встановлюють.

Беручи до уваги наведене вбачається наявність підстав для стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 62 000, 00 грн.

Разом з тим, позивачем було додано до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору на загальну суму 26 840, 00 грн.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 62 000, 00 грн (витрати, пов`язані з проведенням експетизи) та 26 840, 00 грн (судовий збір), що сукупно становить 88 840, 00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕРАНС ГЛОБАЛ МЕРЧАНТС УКРАЇНА» (01010, місто Київ, вулиця Московська, будинок 32/2, Бізнес-центр «Сенатор», 15 поверх; ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, місто Київ, вулиця Кошиця, будинок 3; код ЄДРПОУ ВП 44082145) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 31 січня 2023 року № 229/Ж10/31-00-04-02-01 в частині завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 1 223 858, 00 грн (один мільйон двісті двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят вісім гривень) та штрафних санкцій у сумі 611 929, 00 грн (шістсот одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СІЕРАНС ГЛОБАЛ МЕРЧАНТС УКРАЇНА» понесені останнім судові витрати у розмірі 88 840, 00 грн (вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.