Справа № 560/11739/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11739/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

29 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2023 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо:

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови в нарахуванні та обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок №С-2004 та №С-2005 від 23.08.2021, виданих відділом у справах архівів адміністрації Пурівського району Ямало-Ненецького автономного округу про заробітну плату за 1983- 1990 роки.

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області нарахувати та обчислити розмір пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок №С-2004 та №С-2005 від 23.08.2021, виданих відділом у справах архівів адміністрації Пурівського району Ямало-Ненецького автономного округу про заробітну плату за 1983-1990 роки та здійснити перерахунок його пенсії, починаючи з дня її призначення, з 03.11.2021.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Судове рішення мотивоване тим, що право особи на отримання пенсійних виплат у належному розмірі не може бути поставлено у залежність від сумнівів органів Пенсійного фонду України щодо обґрунтованості (достовірності) нарахувань заробітної плати, довідка за спірний період роботи містить всі необхідні відомості, передбачені додатком №5 до Порядку №22-1, видані на підставі первинних документів, а саме особових рахунків за 1983-1990, містить відомості, що на всі виплати, які зазначені в довідці. Тому, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо врахування довідок №С-2004 та №С-2005 від 23.08.2021, виданих відділом у справах архівів адміністрації Пурівського району Ямало-Ненецького автономного округу про заробітну плату за 1983-1990 під час нарахування та обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 є протиправною.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог апеляційної скарги зазначає, що зарахування до страхового стажу періодів роботи на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі-Держави СНД), та врахування заробітної плати з 01.01.2004 за періоди роботи на території Держав СНД здійснюється при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, на території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України та при можливості обрахування пенсії позивача на підставі довідок про заробітну плату, виданих архівною установою російської федерації за відсутності акту перевірки відповідності заробітної плати первинним документам, та відсутності копій первинних документів. Крім того, скаржник просить врахувати, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року була денонсована російською федерацією 11 червня 2022 року.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і з 03.11.2021 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсія за віком призначена позивачу з врахуванням страхового стажу 40 років 8 місяців 10 днів, коефіцієнт страхового стажу становить 0,40667.

Заробітну плату для обчислення пенсії враховано за періоди роботи з 01.07.2000 по 17.12.2021 (згідно відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку), індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку становить 0,61549.

При зверненні за призначенням пенсії позивач надав довідки про заробітну плату від 23.08.2021 №С-2004 та № С-2005 за період роботи з листопада 1983 по квітень 1990, видані відділом у справах архівів адміністрації Пурівського району Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації.

Враховуючи, що до компетенції органів Пенсійного фонду російської федерації входить перевірка довідок про заробітну плату, тому головним управління 05.10.2021 №2200-0213-10/53191 направлено запит про надання акту перевірки заробітної плати згідно вищезазначених довідок.

У відповідь з Пенсійного фонду російської федерації надійшов лист від 18.11.2021 №16869-10/3 в якому зазначено, що довідки про заробітну плату оформлені у встановленому порядку згідно законодавства російської федерації, однак, акт перевірки відповідності заробітної плати первинним документам не надано.

На звернення позивача щодо врахування спірних довідок для визначення розміру пенсії, відповідач листом від 10.01.2023 повідомив, що для підтвердження достовірності довідок про заробітну плату позивачем не надано копій первинних документів, тому підстави для їх врахування при обчисленні розміру пенсії позивача відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається в тому числі і із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 3 Угоди також встановлено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Згідно статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обрахування пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

Відповідно до статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав-учасниць СНД і держав, які входили в склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Статтею 1 Закону № 1058-IV наведено правове визначення поняття терміну страхового стажу, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, обрахування розміру пенсії за віком працівнику який працював на підприємстві іншої держави проводиться за наявності інформації про сплату страхових внесків, у разі якщо внески сплачувалися до Пенсійного фонду України така інформація повинна міститися в системі персоніфікованого обліку, або така інформація повинна міститися у довідках, виданих підприємством іншої держави особі яка претендує на призначення пенсії за віком, у разі якщо облік сплати страхових внесків які сплачуються підприємствами інших держав ведеться компетентними органами таких держав.

Спірні правовідносини слід розглядати відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 (далі - Угода).

Приписами частин 2, 3 статті 6 Угоди встановлено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

В даному випадку, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

Положеннями статті 3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Відповідно до абз.абз. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Особливості звернення за призначенням пенсії та особливості розгляду таких документів органом Пенсійного фонду України визначає Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

Згідно з пп. 3 п. 2.1 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Отже, вимоги до довідки про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року визначені у пп. 3 п. 2.1 Порядку, згідно з яким у такій довідці обов`язково зазначаються назви первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Згідно п. 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Таким чином, направлення запиту та перевірки інформації, поданої для призначення пенсії, належать до компетенції пенсійного фонду.

При цьому, судова колегія зауважує, що виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування довідки.

Посилання відповідача на відсутність даних підприємства іншої держави про сплату ним страхових внесків для нарахування пенсії не може бути підставою для настання для позивача несприятливих наслідків, з урахуванням того, що сам пенсіонер вчинив усі необхідні дії для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати за відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 по справі №348/463/17 та від 13.02.2020 по справі №523/19088/16-а та від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

В даному випадку, відповідачем не доведено факту подання позивачем документів, які містять недостовірні відомості, а відсутність відповіді на поданий запит не може бути підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії, оскільки наведені вище обставинами виникли не з його вини.

Будь-яких посилань на невідповідність довідок чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач не навів. Довідки про заробітну плату, які були надані позивачем, на цей час є дійсними, містять всю необхідну інформацію про заробітну плату позивача, мають відбиток печаток товариств, підписані головним бухгалтером, та відсутні відомості про їх скасування уповноваженими органами або визнання нечинними (недійсними).

Під час розгляду і вирішення цього спору колегія суддів виходить також із того, що неможливість проведення перевірки відповідності змісту довідки первинним документам з причин, зазначених в листі від 10 січня 2023 року № 298-9549/С-03/8-2200/23, не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на пенсію з урахуванням заробітної плати (доходу), отриманого до 30 червня 2000 року.

Вирішальним для вирішення цієї справи є наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу), отриманого до 30 червня 2000 року, а також надання ним належним чином оформлених документів, необхідних для реалізації такого права.

Неможливість реалізації органом Пенсійного фонду України свого права на проведення перевірки відповідності даних, наведених архівною установою, первинним документам, які зберігаються в такій архівній установі, не може бути підставою для неврахування наданих ОСОБА_1 довідок.

Підставою для відмови в прийнятті довідок від 23.08.2021 №С-2004 та №С-2005, могло бути встановлення невідповідності їх змісту вимогам закону, зокрема внесення до них відомостей, що суперечать первинним документам. Водночас посилання на такі обставини в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 10 січня 2023 року № 298-9549/С-03/8-2200/23 відсутні.

Колегія суддів також враховує, що зазначені в довідках від 23.08.2021 №С-2004 та №С-2005 відомості про місце та періоди роботи відповідають відомостям, які внесені до трудової книжки ОСОБА_1 .

Так, судом встановлено згідно матеріалів справи відомості зазначені у трудовії книжці НОМЕР_1 від 01.09.1981 позивач працював в Південно-Таркосалінській нафтогазорозвідувальній експедиції Пурівського виробничого геологічного об`єднання по розвідці нафти та газу "Пурнефтегазгеологія" (м. Тарко-Сале, Пурівський район, Ямало-Ненецький автономний округ), який відноситься до районів Крайньої Півночі.

Періоди роботи складали:

з 21.11.1983 по 26.03.1984 - слюсар противикидного обладнання 3 розряду (наказ від 25.11.1983 №51-к); з 26.03.1984р. по 18.12.1984р. - слюсар пуско-налагоджувальної бригади 4 розряду (наказ від 05.04.1984 №29-К);

з 18.12.1984 по 01.02.1988 слюсар-ремонтник ПНБ 5 розряду, наказ від 18.12.1984 №155-к;

з 01.02.1988 по 20.04.1990 слюсар-ремонтник 5 розряду цеху по прокату та ремонту бурового обладнання (наказ від 04.02.1988 №21-к).

Звільнений с 20.04.1990 (наказ від 06.04.1990 №45).

Крім того доводів, які б ставили під сумнів достовірність відомостей про заробітну плату позивача, зазначену у вказаних довідках, відповідачем не наведено та судом не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що неможливість вчинення державним органом тих чи інших дій, у даному випадку проведення перевірки достовірності відомостей, підтверджених в особових рахунках та визначення сум, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера, оскільки це не залежить від волі особи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі №808/1735/18.

У площині наведеного судовою колегією враховується, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач також вказує на те, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року була денонсована російською федерацією 11 червня 2022 року, що на думку відповідача, унеможливлює врахування спірних довідок для призначення пенсії позивача та підтверджує правомірність дій Пенсійного Фонду.

Колегія суддів не погоджується з даним твердженням відповідача та зазначає на тому , що за змістом листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10 січня 2023 року № 298-9549/С-03/8-2200/23, зазначена обставина не була підставою для неврахування відповідних довідок, а також те, що позивач набув трудовий стаж до цього моменту.

Тобто, предметом спору є правомірність дій відповідача щодо неврахування заробітної плати при призначенні пенсії за віком за період з листопада 1983 року по квітень 1990 року, а саме протягом періоду роботи, який передує утворенню російської федерації та до підписання та ратифікації самої Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Разом з тим, на момент призначення пенсії за віком згідно статі 26 Закону № 1058-IV (03.11.2021) ОСОБА_1 . Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року денонсована не була.

Те, що пенсійний орган мотивує свої дії тим, що з 01.01.2023 російська федерація припинила учать в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року неможливістю проведення перевірки відповідності записів довідок первинним документам або витребування додаткових документів, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки містять усі необхідні реквізити та відомості та підтверджені первинними документами.

За таких обставин колегія суддів не може погодитися з висновками пенсійного органу про те, що позивач може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через неможливість здійснити перевірку первинних документів внаслідок того, що організація, в якій вони мають перебувати, знаходиться на території російської федерації.

Так, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю отримати відповідь на поданий пенсійним органом запит щодо звірки достовірності видачі вищенаведених довідок.

Крім того, колегія судів уважає за необхідне наголосити, що в силу пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і Постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Таким чином стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Судова колегія також зазначає, що Згідно з пунктом 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року, № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року за № 1029.

З огляду на наведені норми права для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 590/871/17, від 07.06.2018 у справі № 173/637/17, від 03.07.2018 у справі № 302/662/17-а та інших.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.09.198, які також безпосередньо кореспондуються з записами у довідках про заробітну плату, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач протиправно не врахував при обчисленні пенсії довідки про заробітну плату від 23.08.2021 №С-2004 та №С-2005, видані відділом у справах архівів адміністрації Пурівського району Ямало-Ненецького автономного округу російської федерації.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком із врахуванням довідок про заробітну плату від 23.08.2021 №С-2004 та №С-2005 із дня її призначення.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.