Справа № 360/1363/23
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1363/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 13 листопада 2023 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом спору в зазначеній справі згідно ухвали суду від 27.11.2023 про роз`єднання позовних вимог є:

визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 20.08.2018 по 31.12.2022;

зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.08.2018 по 31.12.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 з 20.08.2018 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №216 від 20.08.2018. Позивач є учасником бойових дій з 04.05.2020 згідно посвідчення серії НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №274 від 22.09.2023, молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , звільненого наказом командира 30 окремої механізованої бригади з 22.09.2023 №210-РС з військової служби у відставку відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «б» ( за станом здоров`я), з 22.09.2023 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Вислуга років становить: загальна 09 років 10 місяців 14 діб, (календарна - 05 років 01 місяць 02 доби, пільгова - 04 роки 09 місяців 12 діб).

Станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо виплати індексації.

Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Позивач неодноразово усно та письмово, звертався до відповідача із рапортом щодо проведення нарахування та виплати йому індексації за період з 20.08.2018 по 31.12.2022, однак відповіді не отримав. Вважаючи, таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 27.11.2023 роз`єднано заявлені у справі №360/1363/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в самостійні провадження, зокрема, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 20.08.2018 по 31.12.2022 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.08.2018 по 31.12.2022 залишено на розгляді у справі № 360/1363/23.

Ухвалою суду від 05.01.2024 повторно запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Зобов`язано відповідача у строк протягом 10 календарних днів з дня отримання цієї ухвали надати: довідку щодо проходження служби позивачем, а також накази про прийняття та звільнення позивача; докази виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період, із зазначенням суми або довідку щодо невиплати такої індексації; докази на підтвердження суми нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення зі складовими, за спірний період.

Ухвалою суду від 19.01.2024 витребувано від Міністерства оборони України довідку щодо проходження служби позивачем, накази військової частини НОМЕР_1 про прийняття та звільнення позивача, докази виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період, із зазначенням суми або довідку щодо невиплати такої індексації, докази на підтвердження суми нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення зі складовими, за спірний період. Зобов`язано Міністерство оборони України забезпечити надання військовою частиною НОМЕР_1 вказаних документів Луганському окружному адміністративному суду в строк до 24 січня 2024 року.

Відповідачем 24.01.2024 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на таке.

З березня 2018 року підлягає до виплати сума індексації грошового забезпечення, визначена на підставі положень Порядку № 1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.

При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 року становив 101,1 %, в квітні 2018 року - 100,8 %, в травні 2018 року - 100,0 %, в червні - 100,0 %, в липні - 99,3 %, в серпні - 100,0 %, у вересні - 101,9 %, в жовтні - 101,7 %.

Таким чином, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103 % (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) було перевищено, що є підставою для права на індексацію заробітної плати.

При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року.

Оскільки величина індексу споживчих цін з 01.03.2018 по 30.11.2018 не перевищила порогу індексації у розмірі 103 відсотка, відповідно до п.1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення не проводиться.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 09.09.2022 по справі №600/524/21-а, від 15.06.2022 по справі № 520/4061/21, від 02.11.2022 по справі № 120/12718/21-а (провадження № К/990/24349/22).

За період з грудня 2018 по грудень 2022 роки позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення, що підтверджується довідкою від 24.01.2024 №554.

Обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір індексації був розрахований неправильно, позивач не навів.

Отже, право позивача щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 20.08.2018 по 31.12.2023 не є порушеним, а тому вважає, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.06.2022 №1308- є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 04.05.2020.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2018 №216 солдата запасу ОСОБА_1 прийнято в добровільному порядку на військову службу за контрактом та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, ВОС-100915/630А. Вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Військовослужбовця зараховано на котлове забезпечення з 20 серпня 2018 року (у їдальню бригадного полігону на табірний збір).

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України військової частини НОМЕР_1 №10064/2 від 22.09.2023, молодший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 14.01.2019 по 12.09.2019, 14.03.2020 по 22.11.2020, 14.07.2021 по 21.06.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (міститься в матеріалах справи).

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України військової частини НОМЕР_1 №10064 від 22.09.2023, молодший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 22.08.2022 по 16.09.2022, 17.09.2022 по 01.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023 №274 молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , колишнього гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який з 30 березня 2023 року перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира 30 окремої механізованої бригади від 22 вересня 2023 року №210-РС з військової служби у відставку відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «б», з 22 вересня 2023 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення виключено з 22 вересня 2023 року і направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м.Львів.

Також, вищевказаним наказом визначено таке.

Вислуга років у Збройних Силах становить: загальна - 09 років 10 місяців 14 діб (календарна військова служба - 05 років 01 місяць 02 доби, пільгова вислуга 04 роки 09 місяців 12 діб).

Щорічна основна відпустка за 2021 рік не надавалась, грошова допомога на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік, виплачена. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2021 рік.

Щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась, грошова допомога на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2022 рік, виплачена. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік.

Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана терміном 10 діб в період з 24 липня 2023 року по 02 серпня 2023 року. Виплатити грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік та виплатити грошову компенсацію за невикористані 20 діб щорічної основної відпустки за 2023 рік.

Відпустка за сімейними обставинами за 2023 рік не надавалась. Грошова матеріальна допомога за 2023 рік для вирішення соціально-побутових потреб, передбачена наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року, не виплачена.

Премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу в повному розмірі за період служби з 01 вересня 2023 року по 22 вересня 2023 року, згідно рішення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з, не виплачувати.

Щомісячну надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період служби з 01 вересня 2023 року по 22 вересня 2023 року, згідно рішення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з, не виплачувати.

Щорічна додаткова відпустка учасникам бойових дій за період служби за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік не надавалась. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 56 діб додаткової відпустки учасникам бойових дій за період служби за 2020 рік. 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік.

Виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З довідки відповідача від 24.01.2024 № 554 вбачається, що позивачу у період з грудня 2018 року по грудень 2022 року включно, за виключенням жовтня 2019 року, виплачувалась індексація грошового забезпечення. При цьому спірним під час розгляду даної справи є саме виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 20.08.2018 по 31.12.2022, а не її розмір чи правильність обрахунку.

Згідно додаткових пояснень відповідача від 29.01.2024 вбачається, що до жовтня 2019 року індексація грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України виплачувалась в поточному місяці за поточний. Індексація грошового забезпечення позивачу за вересень 2019 року була виплачена у вересні 2019 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 17.07.2019 №31/0/216-19 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям має нараховуватись та виплачуватись водночас з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення. Оскільки, грошове забезпечення військовослужбовцям нараховується і виплачується в першій половині наступного місяця, тому позивач було виплачено індексацію грошового забезпечення за жовтень 2019 року в листопаді 2019 року.

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

За приписами частини четвертої статті 9 Закону 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою №704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01 березня 2018 року.

Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до Постанови №704).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704 (у редакції від 24 лютого 2018 року) змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок.

Відповідно до пункту 4 Постанови №704, розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Так, відповідно до п. 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У свою чергу питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано пунктом 5 Порядку № 1078, згідно якого у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Суд зазначає, що зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Згідно із абзацом другим пункту п`ятого Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правові підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 20.08.2018 по 30.11.2018 позивачу були відсутні, оскільки поріг індексації не перевищував 103 %. Отже, позовні вимоги, в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 указав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Суд наголошує, що аналіз норм Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» свідчить, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Позивач у позовній заяві зазначає про те, що йому індексація грошового забезпечення за період з 20.08.2018 по 31.12.2022 не виплачувалась, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду.

Проте, з довідки відповідача від 24.01.2024 № 554 вбачається, що позивачу за період з грудня 2018 року по грудень 2022 року, виплачувалась індексація грошового забезпечення. При цьому спірним під час розгляду даної справи є саме виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 20.08.2018 по 31.12.2022, а не її розмір чи правильність обрахунку.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом не вирішується питання про розподіл судових витрат, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян