Справа № 420/25714/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/25714/23

Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В. Дата і місце ухвалення: 28.11.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській об, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки термін перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 15.02.2003 р. по 22.10.2004 p;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки термін перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 15.02.2003 р. по 22.10.2004 р. та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що служба ОСОБА_1 в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, у званні старшого лейтенанту внутрішньої служби, має такий же правовий статус, як й служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватися до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 15.02.2003 по 22.10.2004.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 15.02.2003 по 22.10.2004. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 28.11.2023р. та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що правила обчислення стажу служби в поліції вичерпна регламентовані приписами наведеної норми закону, якими не передбачено включення до стажу служби в поліції періоду служби в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи. Також, апелянт зазначає, що органи внутрішніх справ та органи Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, є зовсім різними органами виконавчої влади, які мають відмінні, незалежні одна від іншої функції, мають різну вертикаль підпорядкування та сфери впливу.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначається, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув матеріали справи та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом №10 від 02.08.2004 «По особовому складу» Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи старшого лейтенанта внутрішньої служби, інспектора групи державного пожежного нагляду 6-ї самостійної державної пожежної частини, м. Одеса Головного управління МНС України в Одеській області, ОСОБА_1 відряджено до Міністерства внутрішніх справ України (а.с.37).

Наказом Управління МВС України в Одеській області від 29.10.04 №389/ос «По особовому складу», старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , прибулу для подальшого проходження служби з Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій, призначено на посаду інспектора групи громадських зв`язків ОМУ УМВС України в області з 22 жовтня 2004 року. Підстава: наказ МВС України від 22.10.2004 (а.с.38).

08.07.2020 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_2 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.07.2020 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.14-15).

З копії послужного списку №0008635 ОСОБА_1 вбачається, що з прийняття її до Міністерства внутрішніх справ України вона працювала у цьому відомстві займаючи різного роду посади: інспектор, слідчий, старший слідчий, старший слідчий в особливо важливих справах, слідчий організаційно-методичного відділу тощо (а.с.22-33).

За вимогами Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 в 2015 пройшла атестацію, у встановленому порядку була звільнена з 06.11.2015 з Головного управління МВС та 07.11.2015 прийнята на посаду слідчого Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.30-31).

08.06.2023 Наказом №691о/с «По особовому складу» Головного управління Національної поліції в Одеській області: відповідно до пункту 2 частини першої, частин восьмої та дев`ятої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначити, за ініціативою поліцейського, переведеного для подальшого проходження служби з Національної поліції України з 17 травня 2023 року підполковника поліції ОСОБА_1 (0008635) старшим дізнавачем з особливих доручень відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області, з посадовим окладом 2700 гривень, установивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції. Визначити стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 17 травня 2023 року - 24 роки 10 місяців 06 днів.

20.07.2023 адвокатом Самодуровою Н.В., діючої в інтересах ОСОБА_1 , на адресу Головного управління Національної поліції в Одеській області було направлено адвокатський запит щодо надання інформації на підставі якого розрахунку визначено стаж служби в поліції ОСОБА_1 , надання засвідчених копій документів та відповідних рішень, на підставі яких було визначено стаж служби в поліції, та документів, що були підставою прийняття наказу від 08.06.2023 № 691.

Листом від 25.07.2023 №9/116 Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області повідомлено, що підполковнику поліції ОСОБА_1 , старшому дізнавачу з особливих доручень відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Одеській області, стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки встановлений у відповідності до вимог ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі послужного списку її особової справи. При цьому, до стажу служби в поліції не був зарахований період служби з 15.02.2003 до 22.10.2004 проходження служби в управлінні пожежної безпеки в Одеській області Держпожежбезпеки МНС України (а.с.19).

16.08.2023 представник позивачки знов звернулась до відповідача з заявою в якій просила провести донарахування стажу служби в поліції ОСОБА_1 , та внести відповідні зміни до наказу №691о/с від 08.06.2023 в частині донарахування до стажу служби в поліції період служби з 15.02.2003 до 22.10.2004 в управлінні пожежної безпеки.

22.08.2023 відповідач у своєму листі-відповіді №9/С-1523 повідомив, що відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в управлінні пожежної безпеки в Одеській області Держпожежбезпеки МНС України до стажу служби в поліції не зараховується (а.с.35).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки термін перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 15.02.2003 по 22.10.2004, позивачка звернулась до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково дійшов висновку, що служба ОСОБА_1 в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, у званні старшого лейтенанту внутрішньої служби, має такий же правовий статус, як й служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватися до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593.

Частинами 1 та 2 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) вказано, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 2 ст.78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а також служба в самій поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду.

За приписами частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 101 КЦЗ України).

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (стаття 1 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 (далі - Положення № 593).

Відповідно до п. 3 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, визначено, що особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Пунктом 95 Положення №593 визначено, що особам, які проходять службу у військових формуваннях, правоохоронних та інших державних органах або перебувають у запасі Збройних Сил чи інших військових формувань (далі - перебування у запасі) і яких приймають на службу цивільного захисту на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено відповідне спеціальне звання, присвоюються в порядку переатестування спеціальні звання служби цивільного захисту, відповідні тим військовим або спеціальним званням, які вони мають на час прийняття на службу цивільного захисту. У разі прийняття на службу цивільного захисту осіб, які перебувають у запасі та мають, крім військового, інше спеціальне звання, їм присвоюється в порядку переатестування спеціальне звання служби цивільного захисту, рівноцінне вищому із зазначених звань, а особам, які призначаються на посади, що заміщуються особами вищого начальницького складу, допускається присвоєння спеціального звання служби цивільного захисту середнього та старшого начальницького складу на один ступінь вище наявного військового або спеціального звання, яке вони мають. Строк вислуги у спеціальному званні служби цивільного захисту обчислюється для осіб, яким присвоєно таке спеціальне звання у порядку переатестування, від дня видання наказу про присвоєння військового або іншого спеціального звання, яке вони мали до переатестування. Особам, які раніше проходили службу цивільного захисту, під час повторного прийняття на таку службу враховується раніше присвоєне спеціальне звання служби цивільного захисту. Під час присвоєння зазначеним особам чергового спеціального звання до строку вислуги у спеціальному званні зараховується вислуга у такому званні до звільнення із служби цивільного захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 мала спеціальне звання - старший лейтенант внутрішньої служби, і служила у територіальному органі служби цивільного захисту - 6-та самостійна державна пожежна частина м. Одеси Головного управління МНС України в Одеській області, який входив у систему цивільної оборони, відповідно до Закону України від 03.02.1993 № 2974-ХІІ «Про Цивільну оборону України» (втратив чинність 01.07.2013), тому враховуючи вищевказане, на неї поширюється дія п. 2 ч. 2 ст. 78 Закону №580-УШ, згідно якого служба в Цивільній обороні України зараховується до стажу служби в поліції.

При цьому, дійсно, служба цивільного захисту та військова служба є різними видами державної служби особливого характеру, а в чинному законодавстві прямо не вказано, що служба у органах та підрозділах цивільного захисту є військовою службою, однак, вважаємо, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що саме такою «прогалиною» в законодавстві є той факт, що відповідно до частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу (зі спеціальними званнями «Рядовий міліції» та «рядовий внутрішньої служби»), Збройних Сил України та Цивільній обороні України, і немає посилань на службу в органах цивільного захисту, яка має аналогічний правовий статус і виконує аналогічні обов`язки з органами Цивільної оборони України.

Крім цього, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб державної пожежної охорони та служби цивільного захисту та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Колегія суддів зазначає, що період роботи позивачки в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій є військовою службою в органах цивільного захисту, а тому має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, та повинна зараховуватися до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції.

Також, на даний час, відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ, оскільки вона є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно - рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності, а тому перебування на службі в органах надзвичайної ситуації зараховується до стажу служби в національній поліції також на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону №580-УШ.

Окремо, колегія суддів встановила, що наказом Міністерства внутрішніх справ від 14.07.2016 р. № 739 о/с позивач була нагороджена відомчою заохочувальною відзнакою-медаллю « 20 років сумлінної служби».

Відповідно до вимог п. 1.10 Положення про відомчі заохочувальні відзнаки Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.01.2013 р. № 38, медаллю « 20 років сумлінної служби» нагороджуються особи начальницького складу органів внутрішніх справ та військовослужбовці внутрішніх військ МВС України, які сумлінно ставляться до виконання службових обов`язків і станом на 20 грудня поточного року мають вислугу (у календарному обчисленні) 20 років - медаллю « 20 років сумлінної служби». Нагородження відзнакою здійснюється з нагоди Дня міліції. До нагородження відзнакою представляються особи, які позитивно характеризуються і сумлінно виконують службові обов`язки. До вислуги років зараховується служба в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, правоохоронних органах.

Тобто, слід звернути увагу, що Міністерство внутрішніх справ нагородивши позивачку відомчою заохочувальною відзнакою-медаллю « 20 років сумлінної служби», на підставі наказу від 14.07.2016 р. № 739 о/с визнало, що ОСОБА_1 має вислугу (у календарному обчислені) 20 років.

Крім того суд встановив, що 06.05.2020 р. Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області було видано підполковнику поліції ОСОБА_1 довідку про перебування заявника на службі в поліції та наявність права поліцейського на пільги за стажем служби № 9/4141, згідно якої стаж її служби в поліції станом на 30.04.2020 р. складає - 23 роки 05 місяців 25 днів.

Тобто, станом на 30.04.2020 р., відповідач зараховував ОСОБА_1 до її служби у поліції період служби в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій з 15.02.2003 р. по 22.10.2004 р., проте, станом на сьогоднішній день ГУНП в Одеській області протиправно не враховує ОСОБА_1 до стажу служби у поліції період її служби в органах МНС України з 15.02.2003 р. по 22.10.2004 р.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на позивача поширюється дія п. 2 ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII, згідно якого служба в Цивільній обороні України зараховується до стажу служби в поліції.

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що не може бути задоволена вимога щодо протиправних дій Головного управління Національної поліції в Одеській області при не зарахуванні до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в органах Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з 15.02.2003 по 22.10.2004, адже листом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.08.2023 позивача було повідомлено (вчинено дію), про відсутність підстав для зарахування до її стажу в поліції, служби в Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, тому фактично є бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Питання встановлення надбавки поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки є похідними від зарахованого стажу, і повинно виконуватись відповідачем, відповідно до вимог закону з урахуванням обставин встановлених у цій адміністративній справі.

Щодо посилань апелянта на постанови Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №520/2067/19, від 19.11.2019 у справі №520/903/19 колегія суддів зазначає, що у вказаних постановах предметом розгляду було зарахування до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугою років та надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років час навчання у вищому навчальному закладі, тому правовідносини у вказаних справах є відмінними від тих, що є предметом спору у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "РуїзТорія проти Іспанії", параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 січня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук