Справа № 522/14466/23
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/39/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій просить: скасувати постанову інспектора рядового поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Одеса Савченка Станіслава Олександровича, серія ЕАС № 7342541 від 16 07.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою інспектора рядового поліції 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Одеса Савченка С.О., серія ЕАС № 7542541 від 16.07.2023 ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що 16.07.2023 року о 09 годині 12 хвилин в м. Одеса, за адресою вул. Прохоровська, 9 керував транспортним засобом LEXUS CT 200, номерний знак НОМЕР_1 , державні реєстраційні номери якого були закриті сторонніми предметами, а саме металевими сітками, чим порушив вимоги п.п. 30.2 ПДР України. Вважає вказану постанову незаконною. Зазначив, що з огляду на положення норм КУпАП, основною і єдиною умовою для кваліфікації порушення такого характеру, є неможливість визначити символи номерних знаків з відстані 20 метрів. Сітка на номерному знаку автомобіля, яким він керував, абсолютно не заважала ідентифікувати номерного знаку автомобіля навіть з більшої відстані, ніж 20 метрів. Номерні знаки були абсолютно чисті та легко читалися, про що він повідомив інспектору, але його зауваження до уваги не були прийняті. При винесенні постанови інспектор не став з`ясовувати, чи дійсно він винен у скоєнні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження його провини у вчиненні правопорушення, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, чим порушив ст. 280 КУпАП. Вважає постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.10.2023 на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого з позовом не погоджуються, вважають його необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства. Зазначив, що факт встановлення металевої сітки на автомобілі LEXUS CT 200 номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується фотознімком та відеозаписами з автомобільного відеореєстратора. Поліцейські відреагували на дане правопорушення, зупинили транспортний засіб LEXUS CT 200 номерний знак НОМЕР_1 згідно пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», представились та пояснили суть скоєного правопорушення. В подальшому, під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що відповідач поставив підпис у відповідній графі постанови. Інспектор під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови за своїм внутрішнім переконанням дослідив наявні у справі докази та дійшов висновку про їх достатність, які в сукупності підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Щодо твердження позивача про визначення символів номерного знака з відстані 20 метрів зазначив наступне. Систематизуючи та аналізуючи норму ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, що відповідальність за вказаною статтею настає за окремі склади адміністративного правопорушення та необхідність визначення відстані 20 м. не може застосовуватися до транспортних засобів, а саме: без номерного знаку; з номерним знаком, що не належить ньому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам; з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію; оскільки для наявності складу вказаного правопорушення не має значення відстань; проте, тільки при наявності забрудненого номерного знаку, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака застосовується відстань двадцяти метрів. Тому посилання позивача на те, що сітка, яка встановлена на номерному знаку, дозволяє чітко визначити символи номерного знаку, у т.ч. на відстані 20 метрів, не повинні братися судом до уваги, оскільки така вимога пред`являється тільки до забруднених знаків (а.с. 20 -27).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 16 липня 2023 року інспектор роти №2 батальйону №2 УПП в Одеській області рядовий поліції Савченко С.О. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 7342541 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1190,00 грн.

Як зазначено у мотивувальній частині цієї постанови 16.07.2023 о 09:12 в м.Одесі по вул. Прохоровська, 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LEXUS CT 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , державні номерні знаки якого були закриті сторонніми предметами, а саме сітками, чим порушив п. 30.2 ПДР.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту положень ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до вимог ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини першої і другої статті 121-3.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до вимог ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Так, судом встановлено, що в позовній заяві позивач не заперечує, що під час виникнення спірних правовідносин та складення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, на державному номерному знакі НОМЕР_1 транспортного засобу LEXUS CT 200, яким керував позивач, була розмішена металева сітка.

В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення позивач зазначив, що наявність металевої сітки на державному номері не заважала ідентифікувати номерного знаку автомобіля з відстані більшої ніж 20 метрів.

З цього приводу суд зауважує, що згідно приписів п. 30.2 ПДР, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Отже, п. 30.2. ПДР України заборонено будь-яке закриття номерного знака.

Також, суд звертає увагу, що згідно диспозиції ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідальність встановлено за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

З системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що адміністративна відповідальність водія настає у разі керування транспортним засобом із номерними знаками закритими в будь-який спосіб, в тому числі і прозорими предметами, що не пов`язується з умовою розпізнавання такого знаку з відстані 20 метрів.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даному випадку факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджується самим позивачем в обґрунтуваннях позовної заяви, наявними в матеріалах справи фотознімками, оглянутими судом відеозаписами, що надані позивачем до позовної заяви та відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, який наданий представником відповідача до відзиву на позовну заяву, які є належним доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається те, що на номерному знаку транспортного засобу, яким керував позивач, міститься металева сітка, тобто сторонній предмет, який не передбачений конструкцією номерного знаку та який ускладнює ідентифікацію номерного знаку, в тому числі і для стаціонарних камер фіксації швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Крім того суд зазначає, що позивачем не заперечується факт наявності металевої сітки на номерному знаку транспортного засобу.

Таким чином, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, на якому був розміщений сторонній предмет (сітка), що ускладняв ідентифікацію номерного знаку, то суд вважає правомірним та обґрунтованим притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Отже, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посадова особа відповідача діяла у межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, суб`єктом владних повноважень, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність прийнятого ним рішення, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.І.Ковтун