Справа № 565/56/24
Суддя: Бренчук Г.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/56/24
Провадження № 2-а/565/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №470070 від 23 листопада 2023 року і закриття справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 листопада 2023 року о 22 год. 36 хв. керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений на вулиці Рівненській в м. Вараш працівниками Національної поліції. Інспектор патрульної поліції повідомив, що ліва фара не працювала, а також перевірив наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб. В усній формі позивач повідомив, що до початку руху ним був проведений огляд транспортного засобу, несправностей не було виявлено.

Інспектор патрульної поліції на пояснення не зважав, повідомив про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та пішов до службового автомобіля складати постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зауваження позивача щодо бажань дати письмові пояснення та користуватися юридичною допомогою не були взяті до уваги. О 22 год. 57 хв. інспектор патрульної поліції підійшов до транспортного засобу позивача та попросив його підписатися у постанові по справі про адміністративне правопорушення. Ознайомитись із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачу не дали, повідомили, що отримає її рекомендованим листом.

02 грудня 2023 року позивач отримав постанову. Ознайомившись з її змістом дізнався, що був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП. На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП не йшлося.

Позивач стверджує, що оскаржувана постанова порушує його права: право на повагу до гідності, оскільки, притягнення до адміністративної відповідальності формує його негативний суспільний образ, право на працю, оскільки, особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення передбачені Главою 10 КУпАПвкрай тяжко знайти роботу водія, що він планує.

Ухвалою суду від 12 січня 2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 29 січня 2024 року.

Відповідач надав відзив, у якому вказано, що позовні вимоги вважає необґрунтованими, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що 23 листопада 2023 року інспекторами поліції було виявлено автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався із порушенням Правил дорожнього руху. Згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» здійснено зупинку вищевказаного транспортного засобу. Підійшовши до водія працівник поліції представився та повідомив про причину зупинки, оскільки водій, рухався на вищевказаному автомобілі, який мав технічні несправності, а саме: водій здійснив рух у темну пору доби на транспортному засобі, у якого не горіла лампа лівої фари у режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху. Після роз`яснення причин зупинки та суті вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський попросив у водія посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, однак ОСОБА_1 , не виконав законної вимоги співробітника поліції, вказавши, що зупинка його транспортного засобу є незаконною та попросив продемонструвати йому відео докази, які свідчили б про порушення ним Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 було запропоновано пересісти до службового транспортного засобу для перегляду відеоматеріалів із автомобільного відео реєстратора, однак останній відмовився та вказав, що не має бажання виходити зі свого автомобіля. Особу водія було встановлено за допомогою ІКС ІПНП та винесено постанову серії БАД № 470070 від 23 листопада 2023 року. Ознайомлюватися із матеріалами справи та отримувати копію постанови позивач відмовився, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Диск з відеоматеріалами додано до відзиву.

Вважає, що позивач умисно вказує тільки на дії працівників поліції, своє пояснення про причину невиконання вимог правил дорожнього руху не надає. А це спрямовує до думки, що особа вчиняє подібні діяння з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач явки представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.4 ст.229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов наступних висновків.

23 листопада 2023 року інспектором СРПП Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Чучманом П.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 470070 відносно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови 23 листопада 2023 року о 22 год. 46 хв. в м.Вараш по вул. Рівненська ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме: не працювала ліва фара в режимі ближньного світла в темну пору доби та з відсутнім чинним договором страхування власників наземних транспортних засобів, порушив вимоги Правил дорожнього руху та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Наявна в матеріалах справи копія постанови серії БАД № 470070 в частині зазначення пунктів Правил дорожнього руху, які порушив позивач, є нечитабельною.

У постанові зазначено, що її копію позивачу надіслано рекомендованим листом 24 листопада 2023 року, оскільки отримати копію постанови позивач відмовився.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Згідно з п.8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В оскаржуваній постанові у пункті 7 «До постанови додаються» не зазначено, що до такої додаються відеоматеріали, які в подальшому долучені відповідачем до матеріалів справи на підтвердження вчинення позивачем правопорушень, які ставляться йому у вину.

Приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а).

Відтак, відеозапис, на який посилається відповідач у відзиві, та який не зазначено в оскаржуваній постанові, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень відповідачем не надано.

При цьому, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі №537/4012/16-а, від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, не доведено дотримання при винесені оскаржуваної вимог статей 245 та 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №470070 від 23 листопада 2023 року.

Закрити справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Хвильового, буд. 2, м. Рівне, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 605,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 січня 2024 року.

Суддя Г.В.Бренчук