Справа № 500/7702/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

Справа № 500/7702/23

29 січня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Дерех Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Департаменту патрульної поліції про усунення недоліків позовної заяви, заяву представника Департаменту патрульної поліції про поновлення процесуального строку звернення до суду з позовом та клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про стягнення майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про стягнення майнової шкоди.

Ухвалою суду від 21.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 15.01.2024 позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків у такий спосіб:

1) подати до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначити відомі номери засобів зв`язку, електронної пошти, відомості про наявність електронного кабінету в частині, що стосується позивача - Департаменту патрульної поліції, представника позивача - Кондрат Л.Р. як особи, що підписувала та подавала позовну заяву, а також третьої особи - Управління патрульної поліції в Тернопільській області.

2) подати до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом із зазначенням об`єктивних причин неможливості звернення до суду в межах тримісячного строку, визначеного КАС України та поданням відповідних доказів на підтвердження таких обставин.

На виконання ухвали суду від 15.01.2024 представником позивача 22.01.2024 (документ сформований в системі "Електронний суд" 21.01.2024) подано уточнену позовну заяву, а також заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду з позовом.

Стосовно відсутності відомостей про наявність електронного кабінету в частині, що стосується позивача - Департаменту патрульної поліції, представника позивача - Кондрат Л.Р. як особи, що підписувала та подавала позовну заяву, а також третьої особи - Управління патрульної поліції в Тернопільській області, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом з автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду", у позивача, його представника Кондрат Л.Р. як особи, що підписувала та подавала позовну заяву, а також у третьої особи - Управління патрульної поліції в Тернопільській області наявний зареєстрований електронний кабінет.

Крім цього, суд зауважує, що клопотання в межах даної справи подаються її учасниками за допомогою системи "Електронний суд".

Так, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

Окрім цього, наводячи підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, представник позивача у своїй заяві покликається на те, що до звернення з позовом до адміністративного суду даний спір перебував на розгляді у суді загальної юрисдикції, та лише ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.02.2023 у справі №607/16748/22, яка залишена без змін Постановою Тернопільського апеляційного суду від 05.06.2023, закрито провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди.

Крім цього, 26.01.2023 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції без розгляду. Вважає, що в «Заяві про поновлення процесуального строку» позивачем не наведено аргументів та доводів, які би свідчили про поважність пропуску тримісячного строку на звернення до адміністративного суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 . На думку представника відповідача, за обставин, які мали місце у даній справі, у позивача право на звернення з адміністративним позовом до суду виникло після визнання судовим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2021 року ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення п.п.2.3 (б), 10.4 ПДР України, яким його притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та набранням таким судовим рішенням 08.02.2021 законної сили. Однак, просить врахувати, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за правилами адміністративного судочинства 24.11.2023 (через понад 2 роки та 9 місяців), незважаючи на те що ще з 05.12.2018 року Великою Палатою Верховного Суду у справі №818/1688/16 (провадження №110892апп18) були сформовані правові висновки про те, що спори щодо відшкодування завданих державі збитків під час проходження публічної служби розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Тобто, зауважує, що з моменту оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 818/1688/16, на яку здійснює посилання у своєму адміністративному позові і представник позивача (тобто особа була обізнана про таку правову позицію), позивач повинен був бути обізнаним про те, що єдиним належним способом захисту його порушеного права є подання відповідного позову до адміністративного суду, однак такі дії ним вчинені не були понад 2 роки, хоча процесуальний закон встановлює лише тримісячний строк, зі спливом якого, відносини, пов`язані з проходженням публічної служби, стають стабільними.

Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів адміністративного позову, предметом спору є стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої Управлінню патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції 10 січня 2021 на суму 83837,07 грн.

Так, за результатами розгляду справи №607/540/21 Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2021 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, на думку суду, позивач не заперечує, що йому було достовірно відомо про скоєння ОСОБА_1 10.01.2021 адміністративного правопорушення, а саме: порушення п.п.2.3 (б), 10.4 ПДР України, внаслідок якого його притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, після винесення Постанови Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 27.01.2021 у справі №607/540/21.

Частинами першою - другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Абзац 2 частини 2 статті 122 КАС України встановлює, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що початок перебігу строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен був дізнатись", що містяться у частині другій статті 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Суд враховує, що дотримання строків звернення до суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого ці правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, зокрема, і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №818/1688/16 зазначено, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Поряд з цим, згідно ст. 4 Закону України, «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-ІХ (далі - Закон № 160-ІХ), особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно ст. 12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Тобто, на думку суду, зазначеними вище положеннями встановлено строк, протягом якого винна особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності, а не строк, протягом якого особа може звернутися до суду про стягнення матеріальної шкоди, що є різними поняттями та регулюється різними нормами матеріального та процесуального права відповідно.

Відтак, суд вважає, що до спірних правовідносин має бути застосований тримісячний строк звернення до суду з позовом, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки у цьому спорі з позовом до суду звернувся саме суб`єкт владних повноважень.

Аналогічні висновки щодо застосування 3-місячного строку звернення до суду у справах щодо стягнення майнової шкоди викладені у постановах Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі №620/1720/20, від 28 січня 2021 року у справі №140/6315/20 та від 24 червня 2021 року у справі №420/4099/20.

Водночас суд відхиляє доводи позивача про те, що ним не пропущено строк звернення до суду з цим позовом внаслідок того, що позивач невідкладно звернувся до адміністративного суду після закриття провадження в порядку цивільного судочинства, оскільки вказані обставини не є поважними, об`єктивно непереборними та такими, що унеможливили вчасне звернення позивача до адміністративного суду з цим позовом.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.

У відповідності до частин 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду; якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною п`ятнадцятою ст.171 КАС України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Отже, позивач не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху після відкриття провадження у справі, у зв`язку із чим, даний позов слід залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 123, 171, 241, 243 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду Департаментом патрульної поліції з даним позовом

Відмовити у задоволенні заяви представника Департаменту патрульної поліції про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Клопотання представника відповідача Кравчука Олександра Петровича про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про стягнення майнової шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.01.2024.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3,м. Київ,03048 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108646);

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

третя особа:

- Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Котляревського,24,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108646) .

Головуюча суддя Дерех Н.В.