Справа № 640/24374/19
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 січня 2024 року Київ № 640/24374/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 цю справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Від позивачки до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог разом із доказами надсилання її іншим учасникам справи.

У цій заяві позивачка доповнила зміст прохальної частини позовної заяви та, відповідно, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії № 10 від 29.10.2019 про неуспішне проходження позивачкою атестації;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 07.11.2019 № 1402ц про звільнення позивачки з посади прокурора відділу забезпечення діяльності у сфері протидії корупції Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;

- поновити позивачку на посаді, що є рівнозначною посаді прокурора відділу забезпечення діяльності у сфері протидії корупції Департаменту представництва інтересів держави в суді;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по день ухвалення судового рішення, без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Просила також розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

У силу вимог статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, суд уважає за необхідне прийняти до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Крім того від відповідача до суду надійшла заява із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглядаючи питання щодо розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження, суд виходив із такого.

Так, на обґрунтування підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження позивачка зазначила, що це обумовлене об`єктивним розглядом та можливістю реалізації її конституційних прав щодо надання доказів.

Заперечуючи проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідач зазначив, що це обумовлено змістом позовних вимог, обсягом та характером доказів, що підлягають дослідженню, значення справи для сторін, а розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не буде сприяти повному і всебічному з`ясуванню обставин, що входять до предмета доказування.

Також ці заперечення відповідача були мотивовані тим, що відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

У свою чергу, згідно з приміткою до статті 51-3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції», під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, у т.ч. прокурори.

Крім того зазначено, що рішення у цій справі має важливе значення для Офісу Генерального прокурора, яка полягає у реалізації положень Закону № 113-ІХ щодо побудови належної системи прокуратури. Разом із тим, зазначено про суспільний інтерес до процесу реформування органів прокуратури та процедури перезавантаження.

Розглянувши питання щодо можливості розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд виходив із такого.

Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частин другої, третьої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини п`ятої вказаної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тобто за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини четвертої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище; типові справи та інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У силу вимог частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цьому випадку предмет позову не стосується оскарження нормативно-правових актів, рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності та рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такі справи в розумінні вимог вказаної статті є незначної складності.

Таким чином, ця адміністративна справа у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності, що має бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Про необхідність розгляду справи у порядку загального позовного провадження представник Офісу Генерального прокурора також зазначив, що рішення у цій справі має для нього важливе значення та просив врахувати наявність суспільного інтересу до процесу реформування органів прокуратури.

Зазначено, що обсяг та характер доказів, що підлягають дослідженню, значення справи для сторін, розгляд у спрощеному позовному провадженні не буде сприяти повному і всебічному з`ясуванню обставин, що входять до предмету доказування.

Разом із тим, у цій заяві не зазначено, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Суд констатує, що в силу частини четвертої статті 12, яка кореспондується із частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, вказана категорія справ не відноситься до справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Керуючись статтями 12, 47, 243, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог задовольнити та прийняти її до розгляду.

Встановити відповідачеві строк для подання до суду відзиву на заяву про збільшення розміру позовних вимог протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання (ознайомлення) цієї ухвали.

Відмовити ОСОБА_1 та Офісу Генерального прокурора у задоволенні заяв про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Копію ухвали суду надіслати (видати) учасникам справи (їхнім представникам).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.