Справа № 160/23369/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 12.09.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови, ОСОБА_1 в перерахунку пенсії через кожні 24 місяці після її призначення по заробітку та страховому стажу. Із середньої зарплати по Україні з якої сплачені страхові внески та з якої призначена пенсія - 5377,90 грн.
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування при індексації пенсії середню заробітну плату по Україні з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 рік -3764.40 грн. відповідно ПКМ №124 від 20.02.2019 року, що суперечить ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо не врахування при розрахунку коефіцієнта страхового стажу повного страхового стажу 59 років 7 місяців 19 днів та стажу за Списком №l починаючи з 23.05.2021 по 06.06.2023 рік ( 22 роки 13 днів)
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду Україні в не зарахуванні роботи прохідником підземним в районі Крайньої Півночі в пільговому обрахунку на кожен 1 рік роботи добавити 1 рік 6 міс.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
1.Зарахувати ОСОБА_1 для розрахунку коефіцієнту страхового стажу загальний страховий стаж -59 років 07 місяців 24 дні. В тому числі до Списку №1 страховий стаж 22 роки 13 днів.
2.Зарахувати періоди роботи в районі Далекої Півночі з розрахунку на кожен рік добавити 1 рік 6 міс.
3.Зарахувати до Списку №1 періоди з 01.03.2023 року по 06.06.2023 року.
4.Зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до вимог ч.1 ст. 40; ч. 2,4, ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із середнього заробітку по Україні із якого сплачені страхові внески та з якого призначена пенсія ОСОБА_1 2016-2017=5377,90 грн. за 2020, 2022, 2023 рік та виплати недооплачену пенсію.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та з урахуванням ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Позивач вважає, що починаючи з 2018 року розрахунок страхового стажу занижено. Перерахунок відповідно до вимог ч.1, 2 ст.40 ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" проведено невірно, або взагалі не проведено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності. Тобто, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено можливість кратного (один рік роботи за один рік шість місяців) обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі лише до 01.01.1991. В матеріалах пенсійної справи позивача значиться ОСОБА_2 довідка від 18.05.2018 №14-523, в якій зазначено, що Позивач в період з 21.05.1993 по 31.03.1994 працював прохідником штольні №21 ставки гірничих підземних робіт з повним робочим днем під землею в МГПК Піраміда. Інших архівних довідок Позивач не надає. Періоди роботи: з 01.01.1991 по 06.03.1991, з 08.04.1991 по 09.04.1991, з 14.06.1991 по 11.11.1992, з 21.05.1993 по 31.03.1994 зараховано календарно, оскільки відповідно до діючого законодавства з 01.01.1991 навіть за наявності укладених договорів стаж обчислюється рік за рік. Відповідно, позовна вимога Позивача про обчислення стажу з урахуванням кратності за періоди роботи з 01.01.1991 по 06.03.1991, з 08.04.1991 по 09.04.1991, з 14.06.1991 по 11.11.1992, з 21.05.1993 по 31.03.1994 взагалі є безпідставною та не підлягає розгляду судом.
Станом на 29.01.2024 року відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управління ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 24.07.2018.
25.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пільгової пенсії відповідно до вимог абз.1 ч.1 ст.40, ч.4 ст.42 Закону України №1058 від 09.07.2023р., в якій фактично просив надати письмове пояснення:
як розрахована пенсія, та як вона перераховувалась у зв`язку зі змінами в пенсійному законодавстві.
як розрахований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати на день призначення пенсії та її перерахунку відповідно до вимог ч.1, 2 ст.40, ч.2 ст.42 Закону України №1058.
як розрахований мій коефіцієнт страхового стажу. На яких умовах зарахований страховий стаж періоду роботи в районі Крайньої Півночі з 01.12.1990 року по 06.03.1991 року та з 14.06.1991 року по 11.11.1992 року. Цей період зазначений в трудовій книжці тому уточнюючі довідки не потрібні, але їх здавав в пакеті документів.
Просить провести індексацію пенсії відповідно до вимог Закону №1058, згідно яких перерахунок пенсії у зв`язку з індексацією повинен проводитись із середнього заробітку по Україні із якого сплачені страхові внески за рік перед роком проведення індексації.
Чинним механізмом нарахування пенсій, відповідно до Закону №1058, передбачено, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, з якого сплачувались страхові внески.
При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера розраховується коефіцієнт страхового стажу (залежно від кiлькостi відпрацьованих мiсяцiв) та коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за відповідний період у розрiзi кожного місяця.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Розмір пенсії Позивача на момент призначення обчислено виходячи із страхового стажу зарахованого по 30.06.2018, що складало 45 років 3 місяці 24 дні, в тому числі додаткові роки по Списку № 1 - 17, та заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2018 за даними системи персоніфікованого обліку.
145,20 грн. - доплата за понаднормовий стаж 10 років (ст.28 ч.1. абз.2);
Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058 у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
10.08.2020 Позивачем була надана заява на перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058. За результатами розгляду вищезазначеної заяви до страхового стажу зараховані періоди роботи з 01.07.2018 року по 30.06.2020 року за даними системи персоніфікованого обліку. Пенсію обчислено з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2020 за даними системи персоніфікованого обліку.
Загальний стаж роботи для розрахунку пенсії склав 50 років 2 місяці 5 днів, в тому числі додаткові роки по Списку № 1 - 19.
Відповідно до статті 42 Закону № 1058 для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.
З 01.03.2021 проведено перерахунок пенсії Позивачу згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.
Разом з тим, пунктом 5 Порядку, передбачено, що з 2019 року зазначений перерахунок, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії.
Звертаємо Вашу увагу на те, що при обчисленні пенсій станом на 1 жовтня 2017 року застосовувався показник середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки, який складає 3764,40 грн.
Отже у 2021 році перерахунок пенсій проводився шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року, а саме 3764,40 гривень підвищеного з урахуванням коефіцієнтів попередніх років (3764,40 х1,17 х 1,11 х1,11=5426.60 ).
Розмір пенсії Позивача з 01.03.2021 обчислено виходячи із страхового стажу зарахованого по 30.06.2020, що складав 50 років 2 місяці 5 днів, в тому числі додаткові роки по Списку № 1 - 19, та заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2020 року за даними системи персоніфікованого обліку.
217.80 грн. - доплата за понаднормовий стаж 15 років (ст.28 ч.1. абз.2);
На виконання Закону № 1058, Кабінетом Міністрів України 16 лютого 2022 року прийнято постанову № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», якою установлено що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.
Розмір пенсії Позивача з 01.03.2022 обчислено виходячи із страхового стажу зарахованого по 30.06.2020, що складає 50 років 2 місяці 5 днів, в тому числі додаткові роки по Списку № 1 - 19, та заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2020 року за даними системи персоніфікованого обліку.
217.80 грн. - доплата за понаднормовий стаж 15 років (ст.28 ч.1. абз.2);
На виконання Закону № 1058, Кабінетом Міністрів України 24 лютого 2023 року прийнято постанову № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», якою установлено що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» , проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
Отже у 2023 році перерахунок пенсій проводився шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року, а саме 3764,40 гривень підвищеного з урахуванням коефіцієнтів попередніх років (3764,40 х1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197=7405,03).
Відповідно п. 10 Постанови КМУ № 168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Розмір пенсії Позивача з 01.03.2023 обчислено виходячи із страхового стажу зарахованого по 30.06.2020, що складає 50 років 2 місяці 5 днів, в тому числі додаткові роки по Списку № 1 - 19, та заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2020 за даними системи персоніфікованого обліку.
217.80 грн. - доплата за понаднормовий стаж 15 років (ст.28 ч.1. абз.2);
-1738.55 грн. - обмеження в індексації з 01.03.2023 року.
05.06.2023 Позивачем була надана заява на перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058. За результатами розгляду вищезазначеної заяви до страхового стажу зараховані періоди роботи з 01.07.2020 року по 28.02.2023 року за даними системи персоніфікованого обліку. Пенсію обчислено з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2023 за даними системи персоніфікованого обліку.
Загальний стаж роботи для розрахунку пенсії складає 54 роки 10 місяців 5 днів, в тому числі додаткові роки по Списку № 1 - 21.
275.88 грн. - доплата за понаднормовий стаж 19 років (ст.28 ч.1. абз.2);
-1738.55 грн. - обмеження в індексації з 01.03.2023 року.
14.06.2023 Позивачем була надана заява на перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням. За результатами відпрацювання вищезазначеної заяви було проведено перерахунок пенсії. В результаті проведеного перерахунку доплата за понаднормовий стаж була збільшена а доплата до пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" відповідно зменшена, що не вплинуло на загальний розмір Вашої пенсії.
Вважаючи, що відповідачем невірно проведеного перерахунок пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.
Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови, ОСОБА_1 в перерахунку пенсії через кожні 24 місяці після її призначення по заробітку та страховому стажу. Із середньої зарплати по Україні з якої сплачені страхові внески та з якої призначена пенсія - 5377,90 грн.
для перерахунку пенсії позивача має бути застосований алгоритм визначений частиною 4 статтею 42 Закону №1058-ІV.
Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
У разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.
Органи Пенсійного фонду щороку з 01 квітня, без додаткового звернення особи, проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.
Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
З системного аналізу наведених норм слідує, що перерахунок пенсії може бути зроблений через кожні два роки.
За бажанням пенсіонера, перерахунок пенсії провадиться: у першому випадку - з додаванням страхового стажу та з урахуванням заробітку, з якого попередньо призначено (перераховано) пенсію, в тому числі за новий період; у другому випадку - з додаванням страхового стажу та заробітку із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії, тобто не враховуються суми заробітної плати, отримані за додатково набутий стаж, а показник заробітної плати залишається на рівні попереднього перерахунку (призначення) пенсії.
Крім того, органи Пенсійного фонду, зобов`язані автоматично проводити перерахунки пенсії щороку з 01 квітня без додаткового звернення особи у випадках, коли такі особи набули право на перерахунок пенсії.
Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Відтак, матеріалами справи підтверджено, що позивачу проводились перерахунки пенсії кожні 24 місяця по заробітку та стажу, що виключає протиправність дій щодо відмови відповідача в такому перерахунку позивачу.
Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування при індексації пенсії середню заробітну плату по Україні з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 рік -3764.40 грн. відповідно ПКМ №124 від 20.02.2019 року, що суперечить ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2015-2017 роки, як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV.
Відповідно до статті 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій, у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника, середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом: другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року; в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року; який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Постанови №124 у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.
Згідно з абзацом 2 пункту 6 Постанови №124 під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
На підставі абзацу 1 пункту 1 Постанови №127 у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Постанови №118 з 01.03.2022 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.
Враховуючи встановлені у справи обставини та вказані правові норми, позивачу має бути перерахована пенсія з урахуванням коефіцієнту збільшення в розмірі 1.11, 1.14 із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2015-2017 роки.
З огляду на зазначене, дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача у зв`язку з індексацією доходів населення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» №124 від 22.02.2019 із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2014-2016 роки є протиправними.
Щодо позовних вимог визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо не врахування при розрахунку коефіцієнта страхового стажу повного страхового стажу 59 років 7 місяців 19 днів та стажу за Списком №l починаючи з 23.05.2021 по 06.06.2023 рік ( 22 роки 13 днів) та зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 для розрахунку коефіцієнту страхового стажу загальний страховий стаж -59 років 07 місяців 24 дні. В тому числі до Списку №1 страховий стаж 22 роки 13 днів; зарахувати до Списку №1 періоди з 01.03.2023 року по 06.06.2023 року.
Згідно Форма РС-право, пільговий стаж зараховано по 28.02.2023р.
У відзиві на позов, відповідачем зазначено, що стаж позивача зарахований відповідно до даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також, Позивачем не було надано пільгову довіку про уточнюючий характер роботи станом на день звільнення.
Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) від 05.06.2023р. по ОСОБА_1 відомості щодо нарахування суми заробітку для нарахування пенсії та про сплату страхових внесків страхувальником 00191307 наявні по березень 2023 року (включно).
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 14.03.1986, ОСОБА_1 з 23.05.2001 року прийнято до Шахтобудівельного управління Криворізького державного залізорудного комбінату підземним прохідником 4 розряду шахти "Жовтнева" з повним робочим днем в підземних умовах (запис 25).
В період з 27.01.2003 по 06.03.2013 переводився на різни дільниці перебуваючи на посаді, що передбачена Списком №1.
06.03.2013 - переведено прохідником 5 розряду на дільницю ГКР №2 проходки шахти ім.Леніна Шахтобудівельного управління з повним робочим днем в підземних умовах (запис 35);
За результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (наказ 2711 від 07.12.2015р.) (запис 36);
01.04.2016 Шахта імені Леніна перейменована на Шахту "Тернівська" (наказ 769 від 08.04.2016р.)(запис 37);
За результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (наказ 5003 від 07.12.2020р.) (запис 38);
06.06.2023р. звільнено за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсії за віком згідно ст.38 КЗпП України (наказ 957-к від 06.06.2023р.)(запис 40).
Записи в трудовій книжці позивача здійснені акуратно, без виправлень, містять всі відомості щодо посади позивача, умов роботи (повний робочий день, під землею) та посада атестована, що підтверджує право позивача на пільгове забезпечення за Списком №1.
Відтак, надання позивачем пільгової довідки про уточнюючий характер роботи станом на день звільнення не є обов`язковою, оскільки записи трудової книжки містять всі необхідні відомості для зарахування періоду роботи позивача з 01.03.2023 року по 06.06.2023 рік до пільгового стажу за Списком №1.
Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду Україні в не зарахуванні роботи прохідником підземним в районі Крайньої Півночі в пільговому обрахунку на кожен 1 рік роботи добавити 1 рік 6 міс. та відповідно зобов`язати зарахувати періоди роботи в районі Далекої Півночі з розрахунку на кожен рік добавити 1 рік 6 міс.
Пунктом 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (зі змінами внесеними постановою Ради Міністрів СРСР від 3 січня 1983 року № 12), Якутську АРСР віднесено до районів Крайньої Півночі.
Пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про упорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960 визначено, що працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надати додаткові пільги - зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Стаття 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 №1908-VІІ. Скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п`яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення трудових договорів на строк в три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Абзацем 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28. Пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 та статтею 3 Указу від 26.09.1967 надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Крім того, Верховний суд у постанові від 08.07.2021 у справі № 459/2778/16-а наголосив, що у пункті 2 Розділу Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 №530/П-28, зазначено, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Про це також зазначав Верховний Суд й у постанові від 22.02.2021 у справі №266/258/16-а.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до записів трудової книжки, позивач працював у спірні періоди з 11.12.1990 по 06.03.1991, з 08.04.1991 по 09.04.1991, з 14.06.1991 по 11.11.1992 в Іультинському гірничо-збагачувальному комбінаті ім. В.І. Леніна. (Чукотський автономний округ Магаданська обл. РРФСР); з 21.05.1993 по 31.03.1994 в Багатогалузевій гірничопромисловій компані] "Піраміда".
Згідно архівної довідки від 18.05.2018 №04-16/М-523 Архівного відділу Адміністрації міського округу Егвекінот РФ Чукотського автономного округу, ОСОБА_1 21.05.1993 по 31.03.1994 працював МГПК "Пирамида", яка знаходилась в Чукотському автономному окрузі, яка відноситься до районів Крайньої Півночі.
Таким чином, записи трудової книжки свідчать про місцевість, в якій знаходилось місце роботи позивача в цей період.
Разом з цим, відповідно до статті 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року, при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодовують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення, згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).
З наведеного вбачається, що вказана Тимчасова угода надає громадянам сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.
Проте, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 затверджено вихід України з вказаної Угоди), не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в прирівняних місцевостях після 01 січня 1991 року й нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Правову позицію аналогічного змісту викладено Верховним Судом, зокрема, в постановах від 30 січня 2018 року у справі №676/7065/14-а, від 18 листопада 2021 року у справі №348/1366/17, від 08 липня 2021 року у справі №459/2778/16-а, від 30 травня 2019 року у справі №348/2974/14-а, від 28 листопада 2019 року у справі №348/400/17 та підтримано Верховним Судом у постанові від 17.01.2023 у справі № 211/1910/17 (провадження 2-а/211/16/18).
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зарахування в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1 рік та 6 місяців стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі після 01 січня 1991 року.
Разом з цим, період роботи позивача з 11.12.1990 по 31.12.1990 має бути зарахований в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1 рік та 6 місяців стажу роботи в районах Крайньої Півночі.
Крім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність надання додаткових документів для кратного зарахування вказаного періоду, оскільки робота позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами трудової книжки, яка має пріоритетність при встановленні трудового стажу працівника.
Щодо не врахування при розрахунку коефіцієнта страхового стажу повного страхового стажу 59 років 7 місяців 19 днів, суд зазначає, що згідно матеріалів пенсійної справи страховий стаж позивача 54 роки 10 місяців 5 днів.
Повноваження щодо обрахунку страхового стажу належить до дискреційних повноважень відповідача та не може бути покладено на суд. Суд у даній справі дійшов висновку про зарахування до періоду роботи позивача з 11.12.1990 по 31.12.1990 в пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1 рік та 6 місяців стажу роботи в районах Крайньої Півночі, що і має бути здійснено відповідачем на виконання рішення суду, після якого буде встановлено наявність або відсутність страхового стажу позивача 59 років 7 місяців 19 днів, про який останнім зазначено у позові.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.
Відповідно до ч.5ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.03.2021, 01.03.2022 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком з урахуванням індексації грошових доходів населення України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 124 від 20.02.2019 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», постанови Кабінету Міністрів України №127 від 22.02.2021 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням вимог частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» - із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2015-2017 роки.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у пільговому обчисленні страхового стажу з розрахунку 1 рік за 1 рік та 6 місяців періоду роботи позивача в районах Крайньої Півночі - з 11.12.1990 року по 31.12.1990 рік.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко