Справа № 440/18789/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 29 січня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/18789/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2023 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови виплатити позивачеві, як дочці померлого військового пенсіонера відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися неодержаними у зв`язку із його смертю;

зобов`язати відповідача виплатити позивачеві, як дочці померлого військового пенсіонера, суму пенсії, що підлягала виплаті на підставі судових рішень у справах № 440/10953/21 та № 440/10295/22 та залишилась неодержаною у зв`язку із його смертю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду в адміністративних справах № 440/10953/21 та № 440/10295/22 відповідачем донараховано пенсію ОСОБА_2 та визначено заборгованість з пенсійних виплат, що складає 167158,98 грн та 62785,23 грн відповідно. Позивач є дочкою померлого гр. ОСОБА_2 , яка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області із заявою про виплату пенсії, нарахованої за життя її батька. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив їй у здійснені відповідної виплати.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що донараховані ОСОБА_2 на виконання судових рішень кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначену доплату пенсії, нараховану ОСОБА_2 можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Таке право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому на думку представника відповідача підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУПФ в Полтавській області, отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 у справі № 440/10953/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.07.2021 № 9/1/4425/фп48691 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2019 на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.07.2021 № 9/1/4425/фп48691 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а також провести виплати з урахуванням раніше сплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.01.2023 у справі № 440/10295/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_3 з 83% до 70% від грошового забезпечення при здійсненні перерахунків пенсії починаючи з 01.04.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.07.2021 № 9/1/4425/фп48691 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виходячи із розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення, та провести виплати з урахуванням раніше виплачених сум; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_3 після її перерахунку з 01.03.2022 з обмеженням максимального розміру; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.03.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.07.2021 № 9/1/4425/фп48691 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, виходячи із розміру 83% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн.

На виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду в адміністративних справах № 440/10953/21 та № 440/10295/22 відповідачем донараховано пенсію ОСОБА_2 та визначено заборгованість з пенсійних виплат, що складає 167158,98 грн та 62785,23 грн відповідно.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.10.2023.

Наявність у позивача статусу дочки померлого ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 від 03.04.1965 НОМЕР_2 . Факт сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджено довідкою "ЖЕО № 2" № 3527 від 30.11.2023.

20.10.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії її померлого батька.

Листом від 10.11.2023 № 25358-24331/Н-02/8-1600/23 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати пенсії на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду в адміністративних справах № 440/10953/21 та № 440/10295/22 та роз`яснив, що зазначену доплату пенсії, нараховану ОСОБА_2 , можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Таке право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Це правило отримало розвиток у положеннях публічного законодавства з приводу соціального забезпечення громадян у формі виплати пенсій, в тому числі статті 61 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).

Статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Судом встановлено, що на виконання рішень Полтавського окружного адміністративного суду в адміністративних справах № 440/10953/21 та № 440/10295/22 відповідачем донараховано пенсію ОСОБА_2 та визначено заборгованість з пенсійних виплат, що складає 167158,98 грн та 62785,23 грн відповідно.

Отже, пенсійним органом за життя пенсіонера ОСОБА_2 йому була нарахована доплата пенсії.

ГУ ПФУ в Полтавській області не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати ОСОБА_2 заборгованості з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання судових рішень, а отже відповідач має заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_2 .

З огляду на викладене вище та враховуючи те, що звернення до пенсійного органу за відповідними виплатами здійснено позивачем у межах шести місяців після смерті пенсіонера, позивач, як дочка померлого, має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому пенсіонерові з числа військовослужбовців ОСОБА_2 , але не була виплачена пенсійним органом останньому у зв`язку з його смертю.

Щодо доводів відповідача про можливість отримання позивачем доплати пенсії її померлого батька виключно у разі заміни сторони виконавчого провадження у справах№ 440/10953/21 та № 440/10295/22, суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З огляду на викладене, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про необхідність заміни сторони виконавчого провадження у межах справ № 440/10953/21 та № 440/10295/22 для отримання позивачем заборгованості з виплати перерахованої пенсії гр. ОСОБА_2 .

Враховуючи викладені обставини суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті донарахованої на виконання судових рішень у справах № 440/10953/21 та № 440/10295/22 пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навела законні й обґрунтовані підстави, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відмовляючи у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/160 від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/4989/17, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі; на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем залучено до матеріалів справи: лише ордер на надання правничої допомоги.

Договору про надання правничої допомоги, акта виконаних робіт, тощо матеріали справи не містять.

На переконання суду на підтвердження фактичного здійснення позивачем оплати послуг адвоката та витрат на професійну правничу допомогу суду мають бути надані належні, достатні та допустимі докази - квитанція банку, платіжне доручення (тощо).

Крім того, всупереч вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги позивачем не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що належних доказів понесення позивачем на оплату послуг адвоката (квитанції банку, платіжні доручення, тощо) суду не надано.

Отже, докази фактичного понесення позивачем вищевказаних витрат в матеріалах справи відсутні, а тому останні розподілу не підлягають.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 280/1765/19.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , як дочці померлого військового пенсіонера відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися неодержаними у зв`язку із його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 , як дочці померлого військового пенсіонера, суму пенсії, що підлягала виплаті на підставі судових рішень у справах № 440/10953/21 та № 440/10295/22 та залишилась неодержаною у зв`язку із його смертю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова