Справа № 140/26850/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/26850/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави до Старовижівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави (далі позивач, прокурор) звернувся з позовом до Старовижівської селищної ради (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не набуття у комунальну власність захисної споруди цивільного захисту №07765, яка знаходиться по вул.Незалежності, 52 в селищі Стара Вижівка Ковельського району, в тому числі шляхом державної реєстрації права комунальної власності на дану споруду; зобов`язання вчинити дії, спрямовані на набуття у комунальну власність захисної споруди цивільного захисту №07765, яка знаходиться по вул.Незалежності, 52 в селищі Стара Вижівка Ковельського району, в тому числі шляхом державної реєстрації права комунальної власності на дану споруду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ковельською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), встановлено порушення інтересів держави щодо набуття права комунальної власності та подальшого управління майном територіальних громад Ковельського району. Так, за результатами опрацювання інформації органів місцевого самоврядування району встановлено, що на території Старовижівської селищної ради знаходиться протирадіаційне укриття, розташоване за адресою: вул.Незалежності, 52, смт Стара Вижівка, яке належить Старовижівській селищній раді, загальною площею 209 м кв, щодо якого виготовлено технічний паспорт, однак не проведено державну реєстрацію права комунальної власності.

Відповідно, використання зазначеного нерухомого майна здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства шляхом користування будівлями, спорудами без державної реєстрації права власності.

При цьому нездійснення державної реєстрації права комунальної власності на згадане сховище може призвести до можливого протиправного вибуття нерухомого майна з комунальної власності Старовижівської територіальної громади.

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слідує, що право власності чи будь-яке інше речове право на вказане нерухоме майно Старовижівською селищною радою не реєструвалося.

Тобто, за наявності підстав та відповідних повноважень Старовижівською селищною радою, як суб`єктом комунальної власності, що здійснює від імені та в інтересах територіальних громад, відповідні права комунальної власності, упродовж більше одинадцяти років з моменту виготовлення технічного паспорту не здійснено жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо оформлення та державної реєстрації права власності на зазначене вище сховище.

Вказане свідчить про бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному зволіканні в оформленні правовстановлюючих документів на майно, що належить територіальній громаді.

В свою чергу безпідставне зволікання у проведенні державної реєстрації права власності громади в особі селищної ради на зазначене сховище може призвести до нецільового використання останньої або її вибуття з власності громади, що в свою чергу суперечить інтересам держави.

Прокурор зазначив, що звертається до суду із цим позовом з метою захисту інтересів держави та набуває статусу позивача з огляду на те, що у цьому випадку відсутній орган, який уповноважений здійснювати представництво інтересів держави у спірних правовідносинах.

З огляду на вказане просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.45).

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів..

Враховуючи вимоги КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у відповідь на лист Ковельської окружної прокуратури від 10.08.2022 №52/2-815вих-22 (а.с.8-9) Старовижівська селищна рада листом від 23.08.2022 №557-02-06/2-22 повідомила, що захисна споруда №07765 введена в експлуатацію у 1978 році, балансоутримувач Старовижівська селищна рада. В 2021-2022 роках плани приведення захисних споруд у готовність до використання за призначенням не складалися (а.с.10).

Та обставина, що балансоутримувачем ПРУ №07765 є Старовижівська селищна рада підтверджується також листом Ковельського районного управління ГУ ДСНС у Волинській області від 19.08.2022 №48-301-751/483.03, із якого вбачається, що протягом останніх років планові заходи щодо додержання вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту балансоутримувача захисної споруди цивільного захисту ПРУ №07765 не проводилися (а.с.7).

З облікової картки захисної споруди цивільного захисту (а.с.32) та паспорту сховища (протирадіаційного укриття) №07765 (а.с.33) слідує, що протирадіаційне укриття, розташоване за адресою: вул.Незалежності, 52, смт Стара Вижівка, належить Старовижівській селищній раді. Загальна площа 350 м кв. Вказана споруда введена в експлуатацію у 1978 році. Дане укриття у разі наявної загрози розраховане на утримання у ньому 500 осіб. Стан готовності - обмежено готове.

Відповідно до технічного паспорту на будівлю Старовижівської селищної ради за адресою: смт Стара Вижівка, вул.Незалежності, 52, встановлено, що протирадіаційне укриття (обліковий номер 07765) розташоване в підвальному приміщенні адміністративної будівлі Старовижівської селищної ради (а.с.34-37).

З інформації №340800568 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що право власності на об`єкт нерухомості по вул.Незалежності, 52 в смт Стара Вижівка не зареєстровано (а.с.38).

Згідно інвентарної картки №1 приміщення селищної ради з інвентарним номером 01010001 належить Старовижівський селищній раді (а.с.31).

У відповідь на лист Ковельської окружної прокуратури від 20.07.202 №52/2-962вих-23, у тому числі щодо того, чи вживалися Старовижівською селищною радою заходи з метою оформлення у встановленому законом порядку права власності на вказане сховище (а.с.11), Старовижівська селищна рада листом від 25.07.2023 № 561/02-06/2-23 надала паспорт сховища, облікову картку, технічну характеристику та технічний паспорт та повідомила, що у зв`язку із тим, що сховище перебувало у районній комунальній власності, направлено запит у Ковельське БТІ щодо наявності реєстрації об`єктів комунальної власності (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону №1697-VІІ та статтею 53 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 23 Закону №1697-VІІ представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Як визначено частинами четвертою та п`ятою статті 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

На думку суду, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві прокурор обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Так, прокурор в адміністративному позові, обґрунтовуючи необхідність захисту інтересів держави шляхом звернення із цим позовом зазначив, що бездіяльність відповідача, яка виражається у невжитті передбачених законодавством заходів щодо оформлення права власності на нерухоме майно захисну споруду цивільного захисту, порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності територіальної громади, інтереси якої представляє Старовижівська селищна рада, а відповідно й інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади. Звернення до суду із цим позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у вирішенні суспільно значимого питання законності користування комунальним майном без правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність передбачених частиною третьою статті 23 Закону №1697-VII підстав для представництва інтересів держави в суді.

Згідно із частиною п`ятою статті 16 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом частини першої статті 10 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частин першої, другої, п`ятої статті 60 Закону №280/97-ВР територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до частини восьмої статті 60 Закону №280/97-ВР право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Частинами першою, другою статті 327 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Як уже зазначено вище, споруда цивільного захисту населення №07765 знаходиться в підвальному приміщенні адміністративної будівлі Старовижівської селищної ради (а.с.34-37).

Згідно інвентарної картки №1 приміщення селищної ради з інвентарним номером 01010001 належить Старовижівський селищній раді (а.с.31).

Із інформації №340800568 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що право власності на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.38).

При цьому, у відповідь на лист Ковельської окружної прокуратури від 20.07.202 №52/2-962вих-23, у тому числі щодо того чи вживалися Старовижівською селищною радою заходи з метою оформлення у встановленому законом порядку права власності на вказане сховище (а.с.11), Старовижівська селищна рада листом від 25.07.2023 № 561/02-06/2-23 надала паспорт сховища, облікову картку, технічну характеристику та технічний паспорт та повідомила, що у зв`язку із тим, що сховище перебувало у районній комунальній власності, направлено запит у Ковельське БТІ щодо наявності реєстрації об`єктів комунальної власності (а.с.12), тобто фактично не заперечила, що право власності на цю споруду не зареєстровано.

За визначенням, наведеним у пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Згідно з пунктом І розділу II Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, що затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 №582/5773), та Методичних рекомендацій щодо проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільної оборони (цивільного захисту), затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10.06.2009 №390, захисні споруди цивільного захисту підлягають технічній інвентаризації, на які складаються окремі інвентаризаційні справи і технічні паспорти.

За приписами частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-IV) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №1952-IV передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

За приписами пунктів 6, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності). Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про такий об`єкт в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що Старовижівська селищна рада як орган, уповноважений управляти комунальним майном, зобов`язана вжити заходів для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна захисну споруду цивільного захисту №07765 (Ковельський район, смт Стара Вижівка, вул.Незалежності, 52).

Однак за наявності підстав та відповідних повноважень всупереч вимогам законодавства упродовж тривалого проміжку часу відповідач не вживав належних заходів, спрямованих на державну реєстрацію права власності на захисну споруду цивільного захисту, що є протиправною бездіяльністю.

При цьому, відповідач відзиву на позовну заяву, як і доказів, які б вказували на об`єктивні причини неможливості вжиття ним заходів для оформлення права власності та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - захисну споруду цивільного захисту №07765, суду не надав.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та враховуючи також, що у позовній заяві прокурор обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх судового захисту, то поданий в інтересах держави позов належить задовольнити.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Старовижівської селищної ради, яка полягає у невжитті заходів для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - захисну споруду цивільного захисту №07765, яка знаходиться по вулиці Незалежності, 52 в селищі Стара Вижівка Ковельського району.

Зобов`язати Старовижівську селищну раду вчинити дії щодо державної реєстрації права власності на захисну споруду цивільного захисту №07765, яка знаходиться по вулиці Незалежності, 52 в селищі Стара Вижівка Ковельського району.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: керівник Ковельської окружної прокуратури (45008, Волинська область, місто Ковель, вулиця Шевченка, 7);

Відповідач: Старовижівська селищна рада (44401, Волинська область, Ковельський район, селище міського типу Стара Вижівка, Площа Миру, 3, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій