Справа № 163/2016/23
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2016/23
Провадження № 2-а/163/2/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії ЕАС № 7078963 від 30 травня 2023 року, винесену поліцейським відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області Миронюком Б.О.; відкликати виконавче провадження та розблокувати її банківські рахунки.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що оскаржуваною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за нібито порушення п.8.5 Правил дорожнього руху, а саме порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки на дорозі М-07 «Київ-Ковель» в селі Вишнів. В зазначений в постанові час та місці дійсно керувала автомобілем «Опель Зафіра», номерний знак НОМЕР_1 , проте Правил дорожнього руху не порушувала та адміністративного правопорушення не вчиняла. Під час зупинки поліцейським заперечувала порушення ПДР, а доказів вчинення правопорушення поліцейський не надав.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву. У ньому, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказала, що винуватість позивача у вчиненні правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення. Разом із цим зазначила про неможливість надання цього відеозапису за закінченням місячного терміну його зберігання. В межах цього строку про оскарження позивачем постанови відповідачу відомо не було. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, тому просила у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач в канцелярію суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, подавши відзив на позовну заяву, жодних заяв щодо процедури розгляду справи не зробила, про причини неявки в судове засідання чи неможливості розгляду справи за її відсутності не сповістила.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

30 травня 2023 року поліцейський відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області Миронюк Б.О. виніс щодо позивача ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7078963, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень.

Відповідно до змісту цієї постанови ОСОБА_1 30 травня 2023 року об 11:06 годині, керуючи автомобілем «Опель Зафіра», номерний знак НОМЕР_2 , по автодорозі М-07 «Київ-Ковель-Ягодин» на 488 км, перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушила п.8.5.1 Правил дорожнього руху.

За змістом пункту 8.5.1. Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається відеозапис з нагрудного реєстратора 475416.

На цей відеозапис представник відповідача посилається у відзиві на позовну заяву як на доказ винуватості позивача у вчиненні правопорушення. Проте цього доказу до відзиву не надає з огляду на закінчення терміну його зберігання згідно із п.9 розділу XV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

У пункті 9 розділу XV Інструкції № 1395 визначено, що матеріали про адміністративні правопорушення (сторінки яких нумеруються та прошиваються) зберігаються в підрозділах поліції за місцем прийняття рішення протягом трьох років з дня накладення адміністративного стягнення. Після закінчення визначеного строку матеріали про адміністративні правопорушення підлягають знищенню комісією у складі не менше трьох осіб. Персональний склад комісії затверджується керівником відповідного підрозділу поліції. За наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи.

Згідно із пунктом 6 розділу IV Інструкції № 1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Частиною 2 статті 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, аналіз наведених норм КУпАП та Інструкції № 1395 дає підстави для висновку про те, що ймовірність оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є актуальною протягом десяти днів з дня вручення особі постанови на місці розгляду справи або рекомендованим поштовим відправленням.

Позивач повністю заперечує порушення нею Правил дорожнього руху.

Як слідує зі змісту відзиву на позовну заяву, аналогічну позицію позивач висловлювала під час її зупинки і винесення оскаржуваної постанови.

На місці зупинки позивач відмовилась від отримання постанови, про що наявна відповідна відмітка у цій постанові і про це вона зазначає у позові.

За доводами позову від отримання постанови позивач відмовилась через ненадання поліцейським доказів порушення нею Правил дорожнього руху.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримала у виконавчій службі після заблокування її банківських рахунків.

Відповідач цієї обставини жодним належним доказом не спростував, документального підтвердження надіслання постанови поштовим відправленням не надав, хоча для цього мав реальну можливість, оскільки доводи позивача йому були достовірно відомі зі змісту надісланого позову.

За викладених обставин та з урахуванням вимог пункту 9 розділу XV Інструкції № 1395, при відсутності дати вручення позивачу постанови серії ЕАС № 7078963 обґрунтованих і законних підстав для знищення електронної інформації (відеофіксації з бодікамери поліцейського) у відповідача не було, адже такі обставини свідчать, що можливість оскарження постанови своєї актуальності ще не втратила.

Відтак, відповідач сам втратив важливий доказ, який можливо й спростовував доводи позивача щодо її невинуватості, а інших належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП суду не надав.

У зв`язку із цим у справі для розгляду і оцінки наявна лише сама оскаржувана постанова.

Проте, одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, доводи позивача, якими вона заперечує правомірність складеної постанови, відповідачем належними та допустимими доказами по справі не спростовані.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, суд під час розгляду справи в силу ч.2 ст.77 КАС України вважає доведеними.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для задоволення позову в частині скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги про відкликання виконавчого провадження та розблокування банківських рахунків позивача виходять поза межі повноважень адміністративного суду згідно із ч.3 ст.286 КАС України, тому задоволенню не підлягають.

Разом з цим, позивачу належить роз`яснити, що скасування оскаржуваної постанови є підставою для анулювання державним виконавцем усіх процесуальних заходів (рішень), вжитих (прийнятих) з метою виконання цієї постанови.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.242-247 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Постанову поліцейського відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області ДПП Миронюка Богдана Олександровича від 30 травня 2023 року серії ЕАС № 7078963 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7078963 закрити.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції; місце знаходження - вулиця Залізнична, 15, місто Луцьк; .

Головуючий: суддя О.С. Павлусь