Справа № 340/10098/23
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м.Кропивницький Справа № 340/10098/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кропивницької митниці (вул. Лавандова, 27-б, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25000, ) про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Кропивницької митниці (надалі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару № UA901030/2023/000008/2 від 29.09.2023 р.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що під час митного оформлення в режимі імпорту придбаного на підставі контракту № 02 від 30.05.2023 укладеного з SHIJIAZHUANG BLAT INDUSTRIAL&TRADING CO.,LTD. (Китай) (продавець), товару для визначення його митної вартості застосовано метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту), і при цьому відповідачеві було подано всі необхідні документи, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару за другорядним (резервним) методом, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін (а.с.85).

08.01.2024р. відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому вказується, що прийняття оскаржуваного рішення здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Митним кодексом України.

Зокрема зазначається, що митним органом під час митного оформлення товару, який ввозився позивачем, встановлено наступне.

Поставка товару здійснюється згідно зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу укладеного між ФОП ОСОБА_1 та компанією Shijiazhuang Blat Industrial & Trading Co., Ltd. (Китай) від 30.05.2023 № 02, рахунку-фактури від 28.07.2023 № OC230530. Поставка товару здійснюється на умовах FOB TIANJIN (Китай), відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010 (розділ 3 контракту купівлі-продажу).

Розділом 2 договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.02.2019 № 0301-Т/19 визначено, що організація послуг здійснюється на підставі заявки; в заявці, зокрема, визначається вартість та перелік послуг.

Разом із поданою до митного оформлення ЕМД декларантом заявку не надано.

Розділом 6 згідно зовнішньоекономічного контракту визначено, що товаросупровідною документацією, зокрема, є рахунок (англійська версія - invoice), до митного оформлення разом з ЕМД декларантом надано рахунок-фактуру (proforma invoice).

Наданий до митного оформлення прайс-лист від 04.09.2023 завірений ТПП Китаю, констатує інформацію заявлену в рахунку-фактурі від 28.07.2023 № OC230530 згідно укладеного контракту купівлі - продажу від 30.05.2023 № 02, не містить інформації щодо умов поставки товарів, періоду дії наведених цін та диференціації вартості відповідно до кількості замовленої продукції; наданий разом з ЕМД рахунок-фактура № OC230530 також не містить інформації щодо умов поставки товарів.

Документи, що підтверджують витрати на страхування товарів до митного оформлення не надавались, витрати на страхування як складова митної вартості у ЕМД не заявлялись.

Згідно з положенням п. 2 ч. 2 ст. 55 МКУ, у відповідності до заходів передбачених Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби від 01.07.2021 № 476, проведено порівняння заявлених рівнів митної вартості оцінюваних товарів з рівнями митних вартостей товарів за відповідними кодами згідно УКТ ЗЕД, китайського походження, експортованими в максимально наближений час до дати експорту в Україну оцінюваних товарів з Китаю, та виявлено, що заявлені рівні митної вартості товарів нижчі, ніж вартості та їх рівні по всім митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт».

Виявлені обставини у сукупності унеможливлюють здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів. З урахуванням зазначеного, подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (покупець) та SHIJIAZHUANG BLAT INDUSTRIAL&TRADING CO.,LTD. (Китай) (продавець) укладено контракт купівлі-продажу № 02 від 30.05.2023 (а.с.12-14).

Пунктом 1.1. контракту передбачено поставку продукції зазначену у рахунку-фактурі після 85% передплати та остаточної оплати після отримання копії коносаменту.

Пунктом 3.2. вказаного контракту сторони передбачили, що поставка товару здійснюється на умовах FOB Тяньцзінь Китай, згідно ІНКОТЕРМС 2010 (а.с.17).

На виконання умов контракту сторонами складено специфікацію на загальну суму 62979,41 дол. США (а.с.21,22), а позивачем 02.08.2023 здійснено попередню оплату в розмірі 49226,10 дол. США (а.с.20).

Після отримання від продавця копії коносаменту, позивачем 14.08.2023 здійснено остаточний розрахунок в розмірі 13753,31 дол. США (а.с.23).

Позивачем подано до відповідача митну декларацію №23UA25U0 від 28.09.2023, де визначена митна вартість товару за першим методом, а саме за ціною угоди (Контракту) (графа 43), щодо товарів, які імпортуються (а.с.24-32).

Митна вартість розрахована відповідно до умов Контракту та Специфікації, та становить в загальній сумі 62979,41 дол. США (графа 22), 2481523,60 грн. з урахуванням витрат на транспортування товару (графа 12).

Для підтвердження митної вартості товару митному органу були подані: контракт № 02 від 30.05.2023 (а.с.15-17); специфікація (а.с.21,22); платіжні інструкції від 02.06.2023 та 14.08.2023 (а.с.20,23); пакувальний лист (а.с.33,34); коносамент № ZM23080019 від 02 серпня 2023 року (а.с.35); товарно-транспортна накладна (CMR) №120 від 18 вересня 2023 року (а.с.45); сертифікат про походження товару №23С1300С0795/00033 від 04 вересня 2023 року (а.с.45,46); документи на підтвердження перевезення товару (а.с.37-44,60-62); прайс-лист виробника №OC230530 від 28 липня 2023 (а.с.47-55).

Для підтвердження заявленої митної вартості у відповідності до розділу III «Митна вартість товарів та методи її визначення», ч. 3 ст. 53 МКУ, позивачеві було направлено повідомлення №1 (а.с.56) та було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- виписку з бухгалтерської документації;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За результатами процедури консультування з позивачем останній листом від 28.09.2023 № 2809/23-01 додатково надав скан-копії наступних документів для підтвердження заявленої митної вартості:

- заявка про надання транспортно-експедиторських послуг від 02.08.2023 № 02;

- Акт надання послуг від 20.09.2023 № 023601;

- платіжна інструкція банку від 26.09.2023 № 0.0..1.

В листі містяться пояснення, щодо неможливості надання інших документів, що запитувались митним органом. (а.с. 57-59).

Завершуючи процедуру консультування з позивачем, відповідачем зроблено висновок, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, шо підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

29.09.2023р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA901030/2023/000008/2, яким вартість товарних позицій №№1-7, 9-11,14-17, 20, 21, 25 та 26 збільшено у порівнянні з вартістю, яка визначена позивачем в МД №23UA25U0 від 28.09.2023 і при цьому застосовано резервний (шостий) метод визначення митної вартості (а.с.63-66).

Зважаючи на коригування митної вартості, позивачем 29.09.2023р. складено та подано до відповідача митну декларацію №23UA30U0, згідно графи 43 якої митну вартість товарних позицій №№1-7, 9-11,14-17, 20, 21, 25 та 26 визначено за ціною договору щодо ідентичних товарів (ст. 64 МКУ) (а.с.69-79).

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать встановлені обставини справи, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості, а також ненадання декларантом витребувані Митницею додаткові документи.

Визначивши повноваження митного органу, підстави прийняття оскаржуваних рішень, суд виходить з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у відповідача обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язує наявність обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості імпортованого позивачем товару, суд приходить до висновку про те, що за наведених митним органом обставин не можливо стверджувати про правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Судом встановлено, що долучені позивачем до матеріалів справи документи дають з упевненістю стверджувати про можливість правильно та достовірно визначити митну вартість товару за ціною договору.

Так, митна вартість товарних позицій №№1-7, 9-11,14-17, 20, 21, 25 та 26 визначена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до умов Контракту №02 від 30.05.2023 поставка товару здійснена за ціною, яка визначена сторонами контракту у Специфікації та становила 62979,41 доларів США на умовах FOB TIANJIN (Китай), відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010. Митна декларація №23UA25U0 від 28.09.2023 подана позивачем містить митну вартість з розрахунку визначеного Специфікацією. В прайс-листі виробника №OC230530 від 28 липня 2023 вартість товару визначена з розрахунку визначеного Специфікацією. Згідно платіжних інструкцій оплата за товар також здійснена з того ж розрахунку. Також позивачем надано повний пакет документів, якими підтверджується вартість транспортних послуг по перевезенню товару з порту Констанца (Румунія) до м. Харків.

Таким чином, проаналізувавши підстави прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості, суд дійшов висновку про те, що зазначені відповідачем обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Стосовно аргументів відповідача про ненадання позивачем додатково витребуваних документів слід зазначити те, що хоча митний орган і має повноваження витребувати додаткові документи, але такі повноваження, відповідно до ст. ст.53, 254 МК України, обумовлені необхідністю перевірки правильності визначення митної вартості, що вказує на те, що митний орган може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Оскільки у спірному випадку позивачем було надано до митного оформлення документи, які дозволяли ідентифікувати поставлений товар, а також дозволяли обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом, то сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів, не міг бути підставою для відмови в митному оформленні товару.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 №821/1050/17 (п. 38), «Верховний Суд неодноразово наголошував на правовій позиції, яка полягає у тому, що право митниці витребувати додаткові документи у декларанта з метою вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів, пов`язане з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості декларантом. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації».

При цьому слід звернути увагу і на те, що митним органом не було обґрунтовано те, яким чином ненадані позивачем додатково витребувані документи, могли б вплинути на визначену митну вартість товару.

З огляду на викладене, враховуючи аргументи відповідача, які, на його думку, не дозволяли перевірити правильність заявленої митної вартості, приймаючи до уваги вказані обставини прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості, суд зазначає, що встановлені у цій справі обставини не дають підстав для висновку про те, що надані декларантом до митного оформлення документи не підтверджували числові значення митної вартості та не дозволяли визначити митну вартість товару за основним методом.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а відповідачем безпідставно обрано другорядний (резервний) метод, а тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, позов належить задовольнити повністю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без дотримання вимог, встановлених ч.3 ст. 2 КАС України, а саме необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5099,23 грн. (а.с.14).

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку що витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача в розмірі 5099,23 грн.

Керуючись ст.ст.139, 243 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кропивницької митниці (вул. Лавандова, буд 27б, м. Кропивницький, 25030, ) про визнання протиправними та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару № UA901030/2023/000008/2 від 29.09.2023 р.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці у розмірі 5099,23 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК