Справа № 440/11646/23
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 р.Справа № 440/11646/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року по справі № 440/11646/23

за позовом ОСОБА_1

до Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просила: визнати протиправною бездіяльність Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у ненаданні повного витягу щодо актового запису про смерть батька ОСОБА_2 та надати їй повний витяг (зазначаються всі відомості про певний вид актового запису, які містяться в Реєстрі на момент формування витягу, з переліком у хронологічному порядку всіх унесених змін та іншої інформації, а також відомості про всі видані свідоцтва) щодо актового запису про смерть батька ОСОБА_2 , за який 02.02.2023 ОСОБА_1 заплатила кошти.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року по справі №440/11646/23 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Решетилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.02.2023 про надання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Зобов`язано Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2023 про надання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян із прийняттям рішення, передбаченого пунктом 17 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. № 1064, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

24.10.2023 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо визначення способу виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 з врахуванням параграфу 27 Регламенту Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2016/679 від 27.04.2016 про захист фізичних осіб у зв`язку з опрацюванням персональних даних і про вільний рух таких даних, та про скасування Директиви 95/46/ЄС (Загальний регламент про захист даних), ст. 277 ЦК України, обставини, що 02.02.2023 в АТ "Ощадбанк" позивач сплатила 73 грн за надання повного витягу щодо актового запису про смерть її батька ОСОБА_2 та 02.02.2023 до Решетилівського відділу ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області подала оригінал квитанції № 120.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 року по справі №440/11646/23 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

Позивач не погодилася з ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 року по справі № 440/11646/23 залишено без змін.

18.01.2024 р. (через підсистему "Електронний суд") від позивача у справі надійшла заява про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 р.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що вказана постанова для неї є не зовсім зрозумілою в мотивувальній частині стосовно того:

« 1. Положення якого законодавства має вищу юридичну силу: параграфу 27 преамбули Регламенту Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2016/679 від 27.04.2016 про захист фізичних осіб у зв`язку з опрацюванням персональних даних і про вільний рух таких даних, та про скасування Директиви 95/46/ЄС (Загальний регламент про захист даних) чи ст. 7 ЗУ "Про поховання та похоронну службу"?

2. Яким законодавством з врахуванням юридичної сили та ієрархії нормативно-правових актів, передбачених ч. 2 ст. 19 ЗУ "Про правотворчу діяльність," повинен на підставі ст. ст. 9, 19 Конституції України керуватися відповідач під час виконання постанови від 15.01.2024 та розгляду моєї заяви про надання мені повного витягу щодо актового запису про смерть мого батька ОСОБА_2 , за який я 02.02.2023 заплатила кошти: параграфом 27 преамбули Регламенту Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2016/679 від 27.04.2016 про захист фізичних осіб у зв`язку з опрацюванням персональних даних і про вільний рух таких даних, та про скасування Директиви 95/46/ЄС (Загальний регламент про захист даних) чи ст. 7 ЗУ "Про поховання та похоронну службу"?».

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 р. призначено розгляд заяви про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 по справі № 440/11646/23 за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Сторони про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів в підсистемі «Електронний суд».

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи заяви позивача, колегія суддів дійшла до висновку, що заява про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 р. не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановляння ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч. 2 ст. 254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим вказана правова норма не містить.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Крім того, суд зазначає, що механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення або порядку його виконання у зв`язку із зміною правового регулювання питань вже після набрання рішенням законної сили. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надано Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі незгоди сторони з, на його думку, невірним виконанням суб`єктом владних повноважень приписів Законів та інших нормативно-правових актів, звернутися до суду в разі порушення прав.

Питання щодо порядку виконання судового рішення не охоплюється правилами статті 254 КАС України.

Тобто, колегія суддів зазначає, що роз`яснення рішення суду це засіб виправлення формальних недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності судового рішення, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 18.10.2018 року у справі № 823/867/16, від 21.08.2018 року у справі № 803/3805/15 тощо. Касаційний суд відмовив у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення, виходячи з того, що із зазначених заявниками мотивів звернення не вбачалося зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення. Тобто заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість останнього та неточність формулювань, застосованих в рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту. Верховний Суд підкреслив необхідність чіткого визначення в заяві про роз`яснення судового рішення, у чому саме полягає незрозумілість його змісту; які формулювання викликають труднощі у його розумінні або виконанні.

У свою чергу, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.

При цьому, колегія суддів враховує, що визначений ст. 254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, чи не знає (не розуміє) способу або порядку його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про роз`яснення цього судового рішення, позивач просить роз`яснити наступне: « 1) Положення якого законодавства має вищу юридичну силу: параграфу 27 преамбули Регламенту Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2016/679 від 27.04.2016 про захист фізичних осіб у зв`язку з опрацюванням персональних даних і про вільний рух таких даних, та про скасування Директиви 95/46/ЄС (Загальний регламент про захист даних) чи ст. 7 ЗУ "Про поховання та похоронну службу"? 2) Яким законодавством з врахуванням юридичної сили та ієрархії нормативно-правових актів, передбачених ч. 2 ст. 19 ЗУ "Про правотворчу діяльність," повинен на підставі ст. ст. 9, 19 Конституції України керуватися відповідач під час виконання постанови від 15.01.2024 та розгляду моєї заяви про надання мені повного витягу щодо актового запису про смерть мого батька ОСОБА_2 , за який я 02.02.2023 заплатила кошти: параграфом 27 преамбули Регламенту Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2016/679 від 27.04.2016 про захист фізичних осіб у зв`язку з опрацюванням персональних даних і про вільний рух таких даних, та про скасування Директиви 95/46/ЄС (Загальний регламент про захист даних) чи ст. 7 ЗУ "Про поховання та похоронну службу"?».

Колегія суддів зазначає, що зміст заяви про роз`яснення судового рішення свідчить про те, що заявник по суті просить не роз`яснити мотивувальну частину постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року по справі № 440/11646/23, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 року по справі № 440/11646/23 залишено без змін, тобто постанова суду апеляційної інстанції не містить зобов`язального характеру.

В свою чергу, судовим рішенням, яким вирішувався спір по суті заявлених позовних вимог є рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року по справі №440/11646/23, яким позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Решетилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.02.2023 про надання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян; зобов`язано Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2023 про надання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян із прийняттям рішення, передбаченого пунктом 17 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. № 1064, з урахуванням висновків суду.

Тобто ,саме це судове рішення має зобов`язальний характер та є обов`язковим до виконання відповідачем у справі.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо надання роз`яснення в частині способу і порядку виконання судового рішення, яким у цій справі є рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року по справі № 440/11646/23.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб`єктами владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що законодавцем розмежовано порядок роз`яснення судового рішення, якщо таке є незрозумілим (ст. 254 КАС України), та встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.09.2020 року у справі № 806/984/18.

Враховуючи те, що заявник не зазначає обставин та обґрунтованих доводів щодо незрозумілості саме змісту постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 р., зокрема, які висновки чи мотиви цього судового рішення є незрозумілими, з яких суд виходив при прийнятті рішення та застосування положень законодавства, яким суд керувався, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 254, 321, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року по справі № 440/11646/23.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Присяжнюк О.В.