Справа № 160/6680/20
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

справа №160/6680/20

адміністративне провадження №К/990/1041/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі 160/6680/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції з питань праці та зайнятості Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС- ДН18056/1924/НД/2НД/3НД/НП/ВП/СПТД-ФС від 05.06.2020.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 адміністративний позов задоволено.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/6680/20 задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 за результатами розгляду апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №160/6680/20 залишено без змін.

Представник позивача подав до Третього апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 772, 80 грн, понесені позивачем на стадії апеляційного розгляду.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 у задоволенні заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , не погодившись із такими судовими рішеннями звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 в частині часткового задоволення клопотання, та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити клопотання позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. Також скаржник просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 у цій справі.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору; якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від його сплати.

Проте, всупереч вимог зазначеної статті позивачем не додано до касаційної скарги документу про сплату судового збору в порядку і розмірі, визначених Законом України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

При цьому, у касаційній скарзі заявник вказує, що оскільки Законом №3674-VI прямо не передбачено, що за оскарження рішення суду, що стосується розподілу судових витрат, має бути сплачено судовий збір - немає підстав зобов`язувати сторін судового процесу сплачувати додаткові кошти.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 грудня 2019 року у справі №240/6150/18 дійшов висновку, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у випадку задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат. Вказані питання не є самостійними позовними вимогами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

Вимоги про розподіл судових витрат не відносяться до позовних та не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви. Враховуючи, що розмір судового збору за подання скарги на рішення суду залежить від суми судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (крім оскарження ухвали суду з процесуальних питань), то і підстави вимагати сплати судового збору за подання апеляційної або касаційної скарги на додаткове рішення (додаткову постанову) суду щодо розподілу судових витрат відсутні.

Таким чином, за наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку, що судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат або встановлено порядок виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема в постанові Верховного Суду від 16.05.2023 у справі № 160/9328/19, та в ухвалах Верховного Суду від 05.10.2023 у справі № 640/4640/22, від 13.11.2023 у справі № 580/4110/23.

Водночас, у цій справі скаржником до суду касаційної інстанції оскаржено не лише додаткове судове рішення, яким вирішено питання, передбачене пунктами 2-3 частини першої статті 252 КАС України, а ухвала про відмову в постановленні такого додаткового судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15, відступивши від висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №565/256/15-ц, сформувала правову позицію щодо застосування Закону №3674-VI під час сплати судового збору при апеляційному та касаційному оскарженні ухвал суду.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання зокрема касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами яких виносяться відповідні ухвали.

Аналогічна правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №320/5719/19.

Враховуючи наведене, Суд не вбачає обставин, що зумовлюють звільнення заявника від сплати судового збору, за сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду про відмову ухвалити додаткове судове рішення.

Щодо розміру судового збору слід зазначити таке.

Згідно з підпунктом 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 грн.

Таким чином, для усунення недоліку касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. й докази сплати надати суду.

Судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/Печер. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Судом установлено, що касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 330 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі № 160/6680/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Виконкому Криворізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду документа про сплату судового збору.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

А.І. Рибачук

Т.Г. Стрелець ,

Судді Верховного Суду