Справа № 640/2784/21
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2784/21 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної судової адміністрації України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо невиконання вимог ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних» від 21 жовтня 2015 року № 835 у визначений Постановою № 835 термін;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України виконати вимоги законодавства та розмістити: на Єдиному державному вебпорталі відкритих даних такі набори даних: нормативно-правові акти, їхні проєкти, акти індивідуальної дії; інформацію про нормативно-правові засади діяльності; реєстр наборів даних, що є у володінні розпорядника; інформацію про організаційну структуру; судову статистику; на офіційному вебсайті Державної судової адміністрації України такі набори даних: нормативно-правові акти, їхні проєкти, акти індивідуальної дії; інформацію про нормативно-правові засади діяльності; реєстр наборів даних, що є у володінні розпорядника.

Позовні вимоги обґрунтовано наявністю у ДСА України обов`язку розміщувати публічну інформацію, як розпорядника такої, який не було виконано у встановлений спеціальними нормативно-правовими актами строк

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Вказує, що станом па дату розгляду справи суд першої інстанції був позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність ознак бездіяльності ДСА України та порушення прав позивача, оскільки всі дані були закриті через введення режиму воєнного стану в Україні. Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю будь-яких порушень прав позивачки та безпідставності її звернення до суду із таким позовом.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року скасовано та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року касаційну скаргу позивача задоволено частково. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року скасовано, а справу № 640/2784/21 направлено для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Приймаючи таке рішення, суд касаційної інстанції виходив із того, що суд апеляційної інстанції не мав підстав для перевірки рішення суду першої інстанції у частині висновків про дотримання позивачкою строків звернення до суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на Єдиному державному вебпорталі відкритих даних (https://data.gov.ua) та на вебсайті ДСА України (https://dsa.court.gov.ua/dsa) відсутні деякі набори даних, які стосуються судової статистики, НПА, їхні проєкти, акти індивідуальної дії, інформацію про нормативно-правові засади діяльності; реєстр наборів даних, що є у володінні розпорядника; інформацію про організаційну структуру тощо.

Не погоджуючись із вищевказаною бездіяльністю, позивачка звернулася з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що з огляду на наведені приписи статті 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI і Постанови № 835 щодо обов`язку ДСА України протягом шести місяців здійснити оприлюднення та подальше оновлення наборів даних на своєму офіційному вебсайті та Єдиному державному вебпорталі відкритих даних, зважаючи на встановлену судом обставину відсутності оприлюднених наборів даних після завершення такого строку, наявні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII), Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), Положенням про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 835, у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 835).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Так, відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, з поміж іншого, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI).

Згідно ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За приписами ст. 10-1 Закону № 2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»;

2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»;

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Створення та забезпечення функціонування Єдиного державного веб-порталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування.

Згідно з п. 5-1 ч. 1 ст. 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних.

На виконання ст. 10-1 Закону № 2939-VI Кабінет Міністрів України Постановою №835 від 21.10.2015 затвердив Положення про набори даних, які підлягають оприлюднення у формі відкритих даних, яке визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.

Відповідно до п. 3, 4 Положення № 835 розпорядники інформації згідно з цим Положенням оприлюднюють у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком, а також будь-які інші наявні дані, що відповідають визначенню публічної інформації у формі відкритих даних.

Набори даних оприлюднюються та регулярно оновлюються розпорядником інформації на його офіційному веб-сайті та на його веб-сторінці на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

За правилами п. 21, 24, 26 Положення № 835 оприлюднення набору даних передбачає можливість їх перегляду і завантаження без проведення додаткової авторизації, проходження автоматизованого тесту для розрізнення користувачів чи інших обмежень.

Завантаження наборів даних на Єдиний державний веб-портал відкритих даних здійснюється безоплатно відповідальною особою розпорядника інформації, яка заповнює та подає паспорт набору даних, структуру набору даних та сам набір даних.

Документ розпорядника інформації про визначення відповідальної особи (осіб) розпорядника інформації оприлюднюється на офіційному веб-сайті розпорядника інформації не пізніше робочого дня, що настає за днем після його видання.

Розпорядник інформації забезпечує оприлюднення нового набору даних відповідно до вимог цього Положення протягом 10 календарних днів.

Перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, є додатком до Положення № 835.

Згідно вказаного переліку, усі розпорядники інформації (у межах компетенції) оприлюднюють такі дані: довідник підприємств, установ (закладів) та організацій розпорядника інформації та організацій, що належать до сфери його управління, у тому числі їх ідентифікаційних кодів, офіційних вебсайтів, адрес електронної пошти, телефонів та адрес; інформація про організаційну структуру розпорядника інформації; нормативи, що затверджуються та підлягають оприлюдненню відповідно Закону розпорядником інформації; переліки національних стандартів для цілей застосування технічних регламентів; звіти, у тому числі щодо задоволення запитів на інформацію; реєстр наборів даних, що перебувають у володінні розпорядника інформації; адміністративні дані в значенні Закону України «Про державну статистику», що збираються (обробляються) та підлягають оприлюдненню відповідно до вимог закону розпорядником інформації; переліки нормативно-правових актів, актів індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийнятих розпорядником інформації, проекти нормативно-правових актів; переліки регуляторних актів із зазначенням дати набрання чинності, строку проведення базового, повторного та періодичного відстеження їх результативності та інформації про джерело їх оприлюднення; план діяльності з підготовки проектів регуляторних актів із зазначенням видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів і підрозділів, відповідальних за розроблення проектів, дати їх внесення на розгляд регуляторного органу та посилання на джерело оприлюднення; інформація про нормативно-правові засади діяльності; фінансова звітність суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки; річні зведені основні фінансові показники виконання фінансових планів підприємств державного та комунального секторів економіки; інформація про отримане майно (обладнання, програмне забезпечення) у рамках міжнародної технічної допомоги; інформація із системи обліку публічної інформації; результати інформаційного аудиту.

ДСА України додатково оприлюднює: реєстр електронних адрес органів державної влади, їх посадових та службових осіб; реквізити для сплати судового збору; єдиний державний реєстр судових рішень; судова статистика.

Пунктом 2 Положення № 835 встановлено обов`язок розпорядників інформації, визначених Законом № 2939-VI забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах наборів даних згідно з Положенням, затвердженим цією постановою.

З огляду на викладене норми ст. 10-1 Закону № 2939-VI і Положення № 835 є обов`язковими для виконання, та не передбачають умов чи можливості їх часткового виконання або відкладення виконання на майбутнє.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №9901/116/20.

Як вже зазначалось вище, п. 2 Положення № 835 визначено, що розпорядникам інформації, визначеним Законом України «Про доступ до публічної інформації», необхідно забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах наборів даних згідно з Положенням, затвердженим цією постановою, а також забезпечити надання інформації, необхідної для проведення оцінки стану оприлюднення та оновлення відкритих даних відповідно до Порядку.

Так, згідно з Переліком наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, що є додатком до Положення № 835 (в редакції від 21.10.2015), передбачено оприлюднення наступних наборів даних у форматі відкритих даних, зокрема: нормативно-правових актів та їх проєктів, судової статистики за попередні періоди, організаційної структури тощо.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Державна судова адміністрація України упродовж шести місяців з дати набрання чинності даної постанови, тобто до 21.04.2016 зобов`язана була здійснити оприлюднення на її офіційному веб-сайті в мережі Інтернет та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних усієї публічної інформації, яка перебуває у володінні цього органу, у тому числі, нормативно-правових актів та їх проєктів, судової статистики за попередні періоди, організаційної структури тощо.

Згідно відомостей з Єдиного державного вебпорталу відкритих даних (розпорядник «Державна судова адміністрація України», розділ «активність»), відповідач зареєструвався на порталі 08.08.2018 о 19:26, проте, доповнювати набори даних розпочав лише на початку 2022 року.

Разом з тим, дій щодо розміщення реєстру (переліку) наборів відкритих даних на офіційному веб-сайті суду відповідачем не вчинено. Доказів на спростування наведеного відповідачем не надано а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.09.2020 у справі № 9901/159/20 та від 31.03.2021 у справі 9901/347/20 висловила позицію, згідно з якою «протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Днем бездіяльності є останній день встановленого законом строку, у який мало бути вчинено дію або прийнято рішення».

Враховуючи вказані висновки Великої Палати Верховного Суду та те, що протягом встановленого законом строку та на момент подання позивачкою позову до суду, відповідачем не оприлюднено набори даних у формі відкритих даних відповідно до Постанови №835 на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність та наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних розміщення наборів відкритих даних (нормативно-правові акти, їхні проєкти, акти індивідуальної дії; інформацію про нормативно-правові засади діяльності; реєстр наборів даних, що є у володінні розпорядника; інформацію про організаційну структуру; судову статистику).

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта в частині відсутності будь-яких порушень прав позивачки та безпідставності звернення до суду із таким позовом, оскільки Державна судова адміністрація України є суб`єктом владних повноважень і розпорядником інформації в розумінні Закону № 2939-VI, а позивач є особою, якій вказаним законом гарантовано право на доступ до публічної інформації, що знаходиться у володінні Державної судової адміністрації України.

Згідно з п. 5-1 ч. 1 ст. 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних. Також, Постановою № 835 на відповідача як розпорядника інформації покладено обов`язок щодо оприлюднення означених вказаною постановою наборів даних.

При цьому, обов`язок відповідача своєчасно, у встановленому законом порядку оприлюднювати набори даних у формі відкритих даних є однією із гарантій права на інформацію та права на доступ до публічної інформації, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI і ч. 1 ст. 6 Закону № 2657-XII

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя А.Ю. Коротких