Справа № 260/11152/23
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про відвід судді

29 січня 2024 рокум. Ужгород№ 260/11152/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н,Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відвід головуючого судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просить: 1) Визнати, починаючи з 01 січня 2021 року, протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не застосування до позивача регіонального коефіцієнту у розмірі 1.1 до посадового окладу, який ураховується при виплаті їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; 2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, починаючи з 01 січня 2021 року, застосувати до позивача при виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регіональний коефіцієнт у розмірі 1.1 до посадового окладу, та зобов`язати відповідача здійснити позивачеві перерахунок і виплату з 01.01.2021 недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням регіонального коефіцієнту у розмірі 1.1 до посадового окладу;

25 січня 2024 року відповідачем до суду було подано заяву про відвід головуючого судді - Іванчулинця Д.В. Заява обґрунтована тим, що позивач у період з листопада 1997 року по 2004 рік працювала суддею Ужгородського районного суду, а з 2004 року по день звільнення (квітень 2018 року) - суддею Ужгородського міськрайонного суду, та наразі є суддею у відставці. В той же час, головуючий суддя Іванчулинець Д.В. з 31 березня 2003 року по 04 лютого 2010 року працював на різних посадах в Ужгородському районному суді та Ужгородському міськрайонному суді на посаді консультанта, а в подальшому на посаді помічника судді. Таки чином, позивач та головуючий суддя - Іванчулинець Д.В. працювали разом в одній державній установі протягом тривалого часу, тому на думку відповідача головуючий суддя Іванчулинець Д.В. не може брати участі у розгляді даної справи і підлягає відводу.

Ухвалою суду від 25 січня 2024 року визнано необґрунтованою заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відвід головуючого судді Іванчулинця Д.В. та заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відвід головуючого судді Іванчулинця Д.В. у справі №260/11152/23 передано для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2024 року суддею з розгляду заяви про відвід судді Іванчулинця Д.В. визначено суддю Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцьку Н.Д.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд не вбачає підстав для розгляду заяви про відвід судді Іванчулинця Д.В. в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а тому така розглядається у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 11 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.36 КАС України.

Згідно із ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.3 ст.36 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що згідно вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", рішення від 24.02.1993, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Загальна декларація з прав людини (ст. 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006 р.) Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що стосовно об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В той же час, проаналізувавши викладені відповідачем доводи, суд вважає, що заява відповідача про відвід судді не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями унеможливили б участь судді Іванчулинця Д.В. у розгляді цієї справи відповідно до ст.36 КАС України.

Викладені у заяві доводи не підтверджені жодними доказами та не можуть розцінюватися як упередженість та необ`єктивність судді, і жодним чином не свідчать про неможливість винесення судом законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення у вказаній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді у даній справі, а відтак, у задоволенні заяви відповідача про відвід судді Іванчулинця Д.В. необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відвід головуючого судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Маєцька