Справа № 148/1944/23
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1944/23
Провадження №2-а/148/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що 04.07.2023 начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - підполковником Ліщиною Я.М. винесено постанову №1078 про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Дану постанову на адресу позивача, в порушення ст. 285 КУпАП, направлено не було, натомість 22.09.2023 на його адресу надійшов лист з Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2023 про стягнення з нього штрафу у розмірі 6800,00 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, було встановлено наявність оскаржуваної постанови №1078 від 04.07.2023 про накладення на нього адміністративною стягнення.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Під час складання протоколу №Т/277 він присутнім не був та його зміст йому не зачитували, що суперечить вимогам глави 19 КУпАП, згідно якої протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою. КУпАП не передбачає можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копія протоколу №Т/277 йому не вручалась та навіть не була надіслана. Таким чином, протокол №Т/277 про адміністративне правопорушення від 26.06.2023 було складено з порушенням норм чинного законодавства та з порушенням його прав. Отже, він не міг бути присутнім під час розгляду справи відносно нього та винесення постанови №1078 від 04.07.2023. В результаті цього не міг скористатися своїми процесуальними правами та обов`язками, передбаченими нормами чинного законодавства.

Посилання відповідача на те, що він був повідомлений про необхідність отримання повістки №6335; про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення під час складання протоколу №Т/277 безпідставні та нічим не підтверджені.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є основним доказом вчинення правопорушення, а він складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, це виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за зазначеним вище протоколом.

За таких обставин позивач просить постанову № 1078 від 04.07.2023, винесену начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М., про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП визнати незаконно і скасувати, провадження у справі закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався.

27.11.2023 за підписом начальника Тульчинського РТЦК та СП до суду надійшов відзив на позов, згідно якого позов не визнається, як безпідставний. Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація. 31.05.2023 групою оповіщення Тульчинського РТЦК та СП була здійснена спроба вручення повістки № 6335 позивачу з вимогою прибути 07.06.2023 до Тульчинського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 для проходжень медичного огляду військово-лікарською комісією Тульчинського РТЦК та СП, проте від отримання повістки № 6335 ОСОБА_1 відмовився, про що представником військової комендатури Тульчинського РТЦК та СП, молодшим сержантом ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , складено акт про відмову в отриманні повідомлення від 31.05.2023. Згідно даного акту ОСОБА_1 повідомлено, що він, відповідно до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на підставі повідомлення, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , 07.06.2023 о 09 год. 00 хв. для проходження військово-лікарської комісії.

Наявність акту про відмову в отриманні повідомлення за підписом двох свідків, на переконання відповідача, підтверджує факт, що позивач був належним чином повідомлений про його виклик для проходження військово-лікарської комісії. Відсутність особистого підпису на повістці не означає відсутність обов`язку прибути за викликом, якщо громадянин був належним чином повідомлений про дату, час та місце зборів.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про необхідність з`явитись до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проігнорував виклик і у визначений час до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився і не пройшов медичний огляд, отже, не виконав обов`язки, визначені ЗУ «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується рапортом офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою притягнення до адміністративної відповідальності, 26.06.2023 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів та солдатів запасу Тульчинського РТЦ та СП, майором ОСОБА_5 , складено адміністративний протокол № Т/277 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, тому майором ОСОБА_5 було залучено двох свідків, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підписами яких засвідчено належне оповіщення позивача про те, що розгляд справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відбудеться 04.07.2023 о 09 год. в кабінеті № 21 Тульчинського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім цього, ОСОБА_1 був вручений примірник протоколу, а також, роз`яснені права, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими в ст. 268 КУпАП та статті 63 Конституції України, що також підтверджується особистими підписами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відсутність підпису позивача на протоколі, на переконання відповідача, не означає, що він був відсутній під час складання протоколу. А пояснення ОСОБА_1 до протоколу № Т/277 Б про те, що релігійні переконання дають йому право не служити і проходити ВЛК, не вказують на те, що законодавством передбачена можливість не проходити військово-лікарську комісії у зв`язку з релігійними переконаннями.

На розгляд справи до Тульчинського РТЦК та СП 04.07.2023 о 09 годині ОСОБА_1 не прибув, попри те, що про дату, час та місце розгляду справи, був повідомлений належним чином. У зв`язку з цим, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог чинного законодавства, справу було розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Той факт, що ОСОБА_1 була роз`яснена ст. 268 КУпАП та той факт, що позивач був належним чином оповіщений про дату, час, та місце розгляду справи підтверджується протоколом № Т/277 та особистими підписами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у протоколі.

Таким чином, не з`явившись по повістці ІНФОРМАЦІЯ_1 у визначений строк, час та місце та не пройшовши медичний огляд, громадянин ОСОБА_1 , не виконав свої обов`язки, які передбачені в ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ч. 3, абз. 2, 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене 04.07.2023 начальником Тульчинського РЦТК та СП було прийнято рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, про що була винесена постанова № 1078 від 04.07.2023, яка є законною та обгрунтованою. Представник відповідача просить у відзиві відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до копії протоколу №Т/277 від 26.06.2023 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП , 31.05.2023 ОСОБА_1 вручена повістка, відповідно до якої він повинен 07.06.2023 прибути до призовної дільниці Тульчинського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, позивач проігнорував виклик і у визначений час на призовну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, цим самим порушив абз. 2 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в каб. №21 Тульчинського РТЦК та СП о 09.00 год. 04.07.2023. В графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено: «Релігійні переконання надають мені право не служити і проходити ВЛК» .

В протоколі в графах «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» про те, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, про те, що ним надавалися пояснення, про те, що з даним протоколом ОСОБА_1 ознайомився та примірник протоколу отримав, що йому повідомлено, коли та де відбудеться розгляд справи, підписи ОСОБА_1 відсутні. Про те, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень, підписання протоколу запис посадовою особою, яка склала протокол, не зроблено. Свідками правопорушення вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підписали даний протокол (а.с. 42).

Згідно копії постанови за справою про адміністративне правопорушення № 1078 від 04.07.2023, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. у зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, за наступних обставин.

Так, 31.05.2023 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовозобов`язаному громадянину ОСОБА_1 вручено повістку №6335, відповідно до якої 07 червня 2023 року на 09:00 год. він повинен був прибути на призовну дільницю Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження ВЛК, з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про необхідність 07.06.2023 на 09:00 год. прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 , проігнорував даний виклик, та у зазначену дату не прибув. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив абз. 2 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 ЗУ «Про оборону України». З метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, 26.06.2023 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_5 складено протокол №Т/277 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Той факт, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність 07.06.2023 на 09:00 год. прибути на призовну дільницю Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження медичного огляду, однак у зазначену дату не прибув, підтверджується розпискою про отримання ним повістки №6335, рапортом офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів Тульчинського РТЦК та СП та протоколом №Т/277, складеного 26.06.2023 на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 на розгляд справи до Тульчинського РТЦК та СП не прибув, хоча про час та дату слухання справи був повідомлений, під час складання 26.06.2023 на нього адміністративного протоколу №Т/ 313 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, який йому було зачитано вголос (а.с. 43, 44).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2023 державним виконавцем Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з виконання вказаної вище постанови (а.с. 10).

З копії розписки № 6335 встановлено, що 31.05.2023 ОСОБА_1 мала бути вручена повістка на його ім`я про виклик до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 09.00 год. 07.06.2023. Вказана розписка підпису ОСОБА_1 про отримання повістки не містить (а.с. 39).

Відповідно до копії акту про відмову в отриманні повідомлення від 31.05.2023, ОСОБА_1 відмовився отримати повістку про виклик його до Тульчинського РТЦК та СП 07.06.2023 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Повних відомостей свідків, в тому числі їх місце проживання чи роботи, акт не містить (а.с. 40).

Згідно копії рапорту офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів від 07.06.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явився на призовну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_1 за раніше врученою повісткою для проходження військово-лікарської комісії (а.с. 41).

Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою КМУ №921 від 07.12.2016 р. (далі - Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Частиною 3 статті 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно УказуПрезидента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до п.19 Порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частино 2 ст. 277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення передбачені ст. 210-1 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм, дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

З досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин, суд доходить висновку, що при притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП встановлених законодавством вимог не дотримано.

Так, підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності став протокол № Т/277 від 26.06.2023 про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про необхідність 07.06.2023 прибути до Тульчинського РТЦК та СП, про що йому 31.05.2023 вручена повістка, проігнорував даний виклик.

Однак, вказані в протоколі обставини суперечать встановленим судом обставинам. Зокрема з копії розписки № 6335 не вбачається, що повістка про виклик ОСОБА_1 07.06.2023 до Тульчинського РТЦК та СП була йому вручена. Крім того, з копії акту про відмову в отриманні повідомлення від 31.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився отримати дану повістку в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом з тим, перевірити факт того, чи дійсно ОСОБА_1 відмовився від отримання даної повістки і чи був її зміст доведений до нього, зокрема щодо дати та часу необхідності зявитись до воєнкомату шляхом допиту зазначених в акті свідків не виявилось можливим, оскільки в ньому не вказано адрес їх місця проживання чи роботи.

Крім того, в протоколі, в графах «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» про те, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, що він може надавати свої пояснення, що з даним протоколом ознайомився та отримав його примірник підписи ОСОБА_1 відсутні. Про те, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень, підписання протоколу запис посадовою особою, яка склала протокол, не зроблено. Свідками правопорушення вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Проте свідками чого саме були зазначені особи: свідками правопорушення, чи відмови від підпису протоколу, незрозуміло.

Для усунення цих незрозумілостей, зясування питання про те, за яких обставин складався протокол, чи був присутній при цьому ОСОБА_1 , чи розяснювались йому права, чи відмовлявся він від надання пояснень, чи отримання протоколу, чи повідомлялось йому про дату, час та місце розгляду справи, свідки викликалися в судове засідання для надання пояснень, однак не з`явилися.

Оскільки, вказані свідками в протоколі про адміністративне правопорушення особи, в судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, їх підписи в протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18.

Посилання відповідача у відзиві та в постанові № 1078 від 04.07.2023 на те, що даний протокол був складений у присутності ОСОБА_1 і зачитаний йому вголос нічим не підтверджується.

Крім того, суд звертає увагу, що даний протокол в порушення ст. 254 КУпАП складено лише 26.06.2023, при цьому з нього вбачається, що про особу ОСОБА_1 , який нібито був повідомленим про необхідність явки за викликом до Тульчинського ТРЦК та СП 07.06.2026 та не зявився, було відомо вже цього дня, на що вказує і рапорт офіцера Дмитрика від 07.06.2026.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута та оскаржувана постанова винесена у відсутність ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності.

Проте відповідач не надав суду належні, допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримав його копію, що він належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак не прибув в зазначений час та не повідомив про поважні причини неприбуття.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Отже, судом установлено, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не дотримані вимоги ст. ст. 254, 256, 268, 279, 280КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 , всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. В той же час, при внесенні оскаржуваної постанови, не зазначено належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які були отримані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.210-1 КУпАП, належним чином не мотивовано висновку про винуватість позивача, що суперечить вимогам ст. 7, 245, 252, 280, 283 КУпАП.

Одного лише опису в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів його вчинення, недостатньо для доведення факту вчинення правопорушення. Жодних доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до неї не додано.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої процедури та є протиправною.

Доводи позивача є обгрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано належних та допустимих доказів.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 139, 205, 242-246, 286 КАС України, статтями 7, 9, 210-1, 235, 245, 247, 215, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову № 1078 від 04.07.2023, винесену начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М., про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, визнати протиправною і скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено 29.01.2024.

Суддя Л.А. Штифурко