Справа № 420/30590/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, буд.39/1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби (04053, м. Київ, Львівська площа 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУМІРА» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «ЛУМІРА» податкову накладну № 397 від 27.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ ЛУМІРА було складено та направлено для реєстрації в ЄРПН податкову накладну № 397 від 27.06.2023, однак рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 відмовлено у її реєстрації. На виконання вимог пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України позивачем було направлено на адресу ГУ ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень, та копії документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній. Водночас, не зважаючи на подання платником податків усіх необхідних документів, спірна податкова накладна № 397 від 27.06.2023 року зареєстрована не була, що зумовило звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідачі - Головне управління ДПС в Одеській області, ДПС України, з позовними вимогами не погоджуються, та вважають їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід. № ЕС/16782/23 від 23.11.2023 р.), наголошуючи, зокрема, що на розгляд комісії регіонального рівня разом з повідомленням від 07.08.2023 року № 15 була надана видаткова накладна № 2747 від 27.06.2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до перинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). В свою чергу, надана на розгляд Комісії видаткова накладна № 2747 від 27.06.2023 року не містить печаток отримувача товару. З огляду на надання ТОВ «ЛУМІРА» разом із повідомленням документів складених із порушенням законодавства, Комісією, яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування, було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації вищезазначеної податкової накладної.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/30590/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.08.2019 року. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Інші види діяльності: 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.10 Діяльність у сфері права; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.

В межах провадження власної господарської діяльності між Товариством з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА () (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю КРІСТАЛ М ГРУП» () (Покупець) був укладений договір поставки № 0109-21/1 від 01.09.2021 року, відповідно до умов котрого постачальник зобов`язується передати у власність (поставити) Покупцю товари (горіхи, цукати, сухофрукти, крупи, та інше), надалі іменується «Товар», а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар, відповідно до умов даного Договору. Постачальник гарантує, що Товар, який буде поставлено за даним Договором, є власністю Постачальника і не обтяжений претензіями з боку третіх осіб чи органів державного управління.

Поставка Товару за цим договором (п.3.3) здійснюється за рахунок Покупця на умовах само вивозу зі складу Постачальника, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, 6, вул. Моторна, 8-а. За погодженням Сторін, поставка може бути здійснена на склад Покупця за рахунок Постачальник (ДАР. в редакції Інкотермс 2010р.)

За даним договором та відповідно за видатковою накладною №2747 від 27.06.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА реалізувало продукти харчування на суму 44640,00 грн., в т.ч.. ПДВ 2440.00 грн. (Фініки сушені (цукати). Китай).

З урахуванням положень п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, 27 червня 2023 року ТОВ ЛУМІРА було складено податкову накладну № 397 від 27.06.2023 року, та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, згідно отриманої квитанції № від 07.07.2023 року: - ДОКУМЕНТ ЗБЕРЕЖЕНО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 27.06.2023 №397 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 2006, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Також, запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи викладене, ТОВ ЛУМІРА засобами електронного зв`язку було направлено до ГУ ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, реєстрацію якої було зупинено. До повідомлення Товариством додано письмові пояснення, та копії документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, та копії всіх первинних документів та інших документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, а саме: Договору поставки №0109-21/1 від 01.09.2021 р. на 3 арк.; копія Видаткової накладної №2747 від 27.06.2023р. на 1 арк.; копія Оборотно-сальдова відомість по сч. 361 за 1 півріччя 2023р. на 2 арк.; Контракту №UKR2203 від 22.03.2022р. купівлі-продажу товару на 9 арк.; копія Вантажно-митної деклараціях №UA500500/2022/020352 від 06.07.2022р на 3 арк.; копія Виписка по рахункам за період з 01.01.2023 по 30.06.2023р на 6 арк.; INVOICE №110513 від 12.05.2022р на 1 арк.; PACKING LIST №110513 від 12.05.2022р на 1 арк.; Специфікації №110513 від 12.05.2022р на 1 арк.; уніфікованої митної квитанції серії 50038С №0009172 від 03.07.2022р на 2 арк.; копія СМР від 27.06.2022р на 1 арк.; копія прибуткового ордеру на товар №№ UA500500/2022/020352 від 06.07.2022р на 1 арк.; копія Договору №1/6 транспортного експедирування від 23.03.2020р. на 9 арк.; копія Оборотно-сальдової відомості по рах. №631 №б/н з 1 півріччя 2023р. на 1 арк.; копія Оборотно-сальдової відомості по рах. №281 №б/н за 06.07.2022 - 27.06.2023 р на 1 арк.; копія Акта інвентаризації товарів на складі №4 від 31.05.2023р. на 2 арк.; копія Наказк №004/ОК від 14.04.2020р на 1 арк.; копія Наказу №3 від 03.01.2020р на 1 арк.; копія Договору оренди нежитлового приміщення №01/09/20 від 01.09.2020р на 13 арк.; копія Договору оренди нежитлового приміщення №3105/21-1 від 31.05.2021 р. на 19 арк.; копія Договір оренди нежитлового приміщення №10/04 від 01.03.2023р на 5 арк.; копія Договору оренди спецтехніки №30-12 від 30.12.2022р. на 4 арк.; копія Наказу №3-шт від 31.01.2023р. на 1 арк.; копія Штатного розкладу від 31.01.2023р. на 1 арк.; копія Оборотно-сальдової відомості по рахунку 651 за 01.01.2023-11.08.2023р на 1 арк.; копія Наказу 005/ОК від 29.05.2020р. на 1 арк.; копія Наказу 009/ОК від 14.01.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 012/ОК від 12.03.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 014/ОК від 19.04.2021р. на 1 арк.; копія Наказу 015/ОК від 22.06.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 017/ОК від 22.06.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 026/ОК від 01.08.2023р. на 1 арк.; копія Наказу 020/ОК від 27.10.2021р. на 1 арк.; копія Наказу 021/ОК від 23.11.2021р. на 1 арк.; копія Наказ 024/ОК від 28.02.2023р. на 1 арк.; копія робочої інструкції №1 Комплектувальника товарів до Наказу від 01.03.2021 №5-п на 3 арк.; копія Робочої інструкція №1 Вантажника до Наказу від 01.04.2020 №2-п на 3 арк.; копія Робочої інструкції №1 Водія навантажувача до Наказу від 01.09.2020 №4-п на 3 арк.; копія Посадова інструкція №1 Директора до Наказу від 03.01.2020 №1-п на 4 арк.; копія Посадової інструкції №1 Бухгалтера до Наказу від 01.06.2020 №3-п на 3 арк.; копія Посадової інструкції №2 Завідувача складом до Наказу від 12.01.2021 №6-п на 6 арк.; копія Посадової інструкції №1 Головного бухгалтера до Наказу від 01.04.2020 №2-п на 5 арк.; копія посадової інструкції Менеджер (управителя) зі збуту до Наказу від 30.09.2021 р №8-1 на 3 арк.; копія Посадової інструкції комерційного Директора до Наказу від 30.09.2021р №7-п на 4 арк.; копія Статуту на 16 арк.; копія Повідомлення ф.№20-ОПП від 09.04.2020р на 1 арк.

Водночас, Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, що діє у складі ГУ ДПС в Одеській області, було прийнято рішення: від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 397 від 27.06.2023, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної позивача в ЄРПН, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «ЛУМІРА» засобами електронного зв`язку було подано до Державної податкової служби України скарги на рішення комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, що діє у складі ГУ ДПС в Одеській області від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №397 від 27.06.2023 р., які рішеннями Комісії ДПС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації залишено без задоволення з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Відмова Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, послугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ «ЛУМІРА» податкову накладну № 397 від 27.06.2023 року, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року (з наступними змінами, далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, ;Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого Постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу ПН/РК встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10, 11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Таким чином, перелік документів, встановлений п.5 Порядку №520, свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка, зокрема, господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

Отже, з урахуванням наведеного, суд акцентує, що контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, має не лише запропонувати платнику надати документи, а й чітко окреслити їх перелік, оскільки п.5 Порядку №520 наведено не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави не надання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Зокрема, як встановлено судом, відповідно до Квитанцій № від 07.07.2023 року податкову накладну № 397 від 27.06.2023 року збережено, але її реєстрацію зупинено з посиланням п.201.16 ст201 Податкового кодексу України. Обсяг постачання товару/послуги 2006, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом з`ясовано, та позивачем наголошено, що до контролюючого органу ним були надані усі необхідні документи на підтвердження виконання умов Договору поставки № 0109-21/1 від 01.09.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА () (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю КРІСТАЛ М ГРУП» () (Покупець), а саме: копія Договору поставки №0109-21/1 від 01.09.2021 р. на 3 арк.; копія Видаткової накладної №2747 від 27.06.2023р. на 1 арк.; копія Оборотно-сальдова відомість по сч. 361 за 1 півріччя 2023р. на 2 арк.; копія Контракту №UKR2203 від 22.03.2022р. купівлі-продажу товару на 9 арк.; копія Вантажно-митної деклараціях №UA500500/2022/020352 від 06.07.2022р на 3 арк.; копія Виписка по рахункам за період з 01.01.2023 по 30.06.2023р на 6 арк.; INVOICE №110513 від 12.05.2022р на 1 арк.; PACKING LIST №110513 від 12.05.2022р на 1 арк.; копія Специфікації №110513 від 12.05.2022р на 1 арк.; копія уніфікованої митної квитанції серії 50038С №0009172 від 03.07.2022р на 2 арк.; копія СМР від 27.06.2022р на 1 арк.; копія прибуткового ордеру на товар №№ UA500500/2022/020352 від 06.07.2022р на 1 арк.; копія Договору №1/6 транспортного експедирування від 23.03.2020р. на 9 арк.; копія Оборотно-сальдової відомості по рах. №631 №б/н з 1 півріччя 2023р. на 1 арк.; копія Оборотно-сальдової відомості по рах. №281 №б/н за 06.07.2022 - 27.06.2023 р на 1 арк.; копія Акта інвентаризації товарів на складі №4 від 31.05.2023р. на 2 арк.; копія Наказк №004/ОК від 14.04.2020р на 1 арк.; копія Наказу №3 від 03.01.2020р на 1 арк.; копія Договору оренди нежитлового приміщення №01/09/20 від 01.09.2020р на 13 арк.; копія Договору оренди нежитлового приміщення №3105/21-1 від 31.05.2021 р. на 19 арк.; копія Договір оренди нежитлового приміщення №10/04 від 01.03.2023р на 5 арк.; копія Договору оренди спецтехніки №30-12 від 30.12.2022р. на 4 арк.; копія Наказу №3-шт від 31.01.2023р. на 1 арк.; копія Штатного розкладу від 31.01.2023р. на 1 арк.; копія Оборотно-сальдової відомості по рахунку 651 за 01.01.2023-11.08.2023р на 1 арк.; копія Наказу 005/ОК від 29.05.2020р. на 1 арк.; копія Наказу 009/ОК від 14.01.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 012/ОК від 12.03.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 014/ОК від 19.04.2021р. на 1 арк.; копія Наказу 015/ОК від 22.06.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 017/ОК від 22.06.2021 р. на 1 арк.; копія Наказу 026/ОК від 01.08.2023р. на 1 арк.; копія Наказу 020/ОК від 27.10.2021р. на 1 арк.; копія Наказу 021/ОК від 23.11.2021р. на 1 арк.; копія Наказ 024/ОК від 28.02.2023р. на 1 арк.; копія робочої інструкції №1 Комплектувальника товарів до Наказу від 01.03.2021 №5-п на 3 арк.; копія Робочої інструкція №1 Вантажника до Наказу від 01.04.2020 №2-п на 3 арк.; копія Робочої інструкції №1 Водія навантажувача до Наказу від 01.09.2020 №4-п на 3 арк.; копія Посадова інструкція №1 Директора до Наказу від 03.01.2020 №1-п на 4 арк.; копія Посадової інструкції №1 Бухгалтера до Наказу від 01.06.2020 №3-п на 3 арк.; копія Посадової інструкції №2 Завідувача складом до Наказу від 12.01.2021 №6-п на 6 арк.; копія Посадової інструкції №1 Головного бухгалтера до Наказу від 01.04.2020 №2-п на 5 арк.; копія посадової інструкції Менеджер (управителя) зі збуту до Наказу від 30.09.2021 р №8-1 на 3 арк.; копія Посадової інструкції комерційного Директора до Наказу від 30.09.2021р №7-п на 4 арк.; копія Статуту на 16 арк.; копія Повідомлення ф.№20-ОПП від 09.04.2020р на 1 арк.

Проте, Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, що діє у складі ГУ ДПС в Одеській області, було прийнято рішення: від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної позивача в ЄРПН, у зв`язку з надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні

Так, варто зазначити, що зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520, свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка, зокрема, господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ, а отже, контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, має не лише запропонувати платнику надати документи, а й чітко окреслити їх перелік, оскільки п.5 Порядку №520 наведено не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В протилежному випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, з підстав не надання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку, на думку суду, є суто формальною, та відповідно не може бути застосована.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі Будченко проти України, рішення у справі Скордіно проти Італії

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам доступності, передбачуваності та зрозумілості; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як закон, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Зокрема, як зясовано судом, та зазначено вище, у Квитанції № від 07.07.2023 року податковим органом вказано ДОКУМЕНТ ЗБЕРЕЖЕНО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 27.06.2023 №397 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 2006, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, в оскаржуваному Рішенні від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 27.06.2023 №397, зазначено, що воно прийняте, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні

Втім, суд акцентує, що кожна господарська операція має свою специфіку і в ході її здійснення складається певний пакет документів, визначений умовами договору, відповідними законодавчими приписами. Не кожна господарська угода передбачає складання повного переліку документів, наведеного відповідачем в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних. Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому, не підкреслено у відповідних графах які саме документи мав надати позивач, а отже, у порушення наведених законодавчих положень, оскаржуване рішення містить лише абстрактне твердження про їх не надання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій, критерію, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, на думку Комісії, не вистачає.

При цьому, відносно доводів Головного управління ДПС в Одеській області, зазначених у відзиві, що в наданому пакеті документів разом з Повідомленням № 1 від 25.03.2023 року відсутні замовлення на поставку товару, сертифікати якості/декларації виробника, а надані позивачем на розгляд Комісії банківські виписки по рахунку, не містять усіх обов`язкових реквізитів, так як відсутні підписи відповідального виконавця, а також печатки банку, суд зазначає наступне.

Так, Верховним Судом у Постанові від 16.09.2022 по справі № 380/7736/21 наголошено, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.

Щодо посилань, у відзиві на адміністративний позов, представників відповідачів, що надана на розгляд Комісії видаткова накладна № 2747 від 27.06.2023 року не містить печаток отримувача товару, суд зазначає, що перелік реквізитів, обов`язкових для первинних документів, наведений у ст. 9 Закону від 16.07.99 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», а також у п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого Наказом Мінфіну від 24.05.95 р. № 88.

Між тим, суд акцентує увагу, що ані положення Закону № 996, ані Положення Закону № 88 не містять припису про те, що печатка є обов`язковим реквізитом при заповненні видаткової накладної.

Згідно п. 2.5 Положення від 24.05.95 р. № 88 зазначено, що печатка може бути поставлена на документ за бажання.

Відповідно до Закону № 996 зазначено, що залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції, тощо).

Таким чином, норми Закону і Положення передбачають право (міру можливої поведінки платника податку) ставити чи не ставити печатку на первинний документ, проте у жодному разі не обов`язок.

Окрім того, суд також акцентує, що посилання Головного управління ДПС в Одеській області у відзиві на позов, на вище окреслені недоліки, є безпідставними, оскільки не були окреслені податковим органом у оскаржуваному рішенні, в якості підстави для відмови у реєстрації податкової накладної.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом, то суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання має бути предметом дослідження під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що встановлені судом обставини свідчать про не дотримання контролюючим органом вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості при винесенні оскаржуваного рішення, виконання яких, при цьому, є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог субєкта владних повноважень.

Водночас, не виконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.

У Пункті 110 рішення від 23 липня 2002року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Європейським судом з прав людини визначено, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що на виконання вимог ч.2 ст.7 КАС України, суб`єктами владних повноважень не доведено належними, допустимими доказами правомірність винесення спірного Рішення Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, адже як слідує із системного аналізу змісту такої відмови податковим органом здійснено її суто формально.

Відтак, беручи до уваги вище окреслене, з урахуванням досліджених наданих Товариством з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА, та наявних у матеріалах справи первинних документів, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для визнання протиправним та скасування Рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову у реєстрації податкової накладної № 397 від 27.06.2023 р.

Згідно з частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДФС.

Згідно з пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010року №1246, відповідно до пункту 19 якого податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 20 Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010року №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко зазначено необхідність реєстрації відповідних податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: - Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 38778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено неправомірність прийняття Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних оскаржуваного позивачем Рішення від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526, задоволення позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА, шляхом зобов`язання Державної податкової служби України провести реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних поданої Товариством обмеженою відповідальністю ЛУМІРА податкової накладної № 397 від 27.06.2023 р., датою її надходження, у даному випадку, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, та зобов`язання вчинити певні дії, є правомірними, документально підтвердженими, базуються на положеннях чинного податкового законодавства а отже підлягають задоволенню.

Відносно заяви повноважного представника позивача ТОВ «ЛУМІРА» щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., - суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зокрема, на підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн. заявником до заяви додано копії наступних документів: копія договору про надання правової допомоги від 01.09.2023 року № 01-09/23; копія рахунку-фактури від 10.10.2023 року.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Окрім того, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з чим, з урахуванням відповідних обставин, у тому числі, ціни позову, суд може обмежити такий розмір, зважаючи на розумну необхідність судових витрат, застосовно до предмета публічно правового спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі №520/9115/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, надані до суду представником позивача документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн., є співмірними зі складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у детальному описі робіт (наданих послуг), а отже, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, обсягом наданих послуг, ціною позову, та значенням справи для сторони, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, буд.39/1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166), Державної податкової служби (04053, м. Київ, Львівська площа 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.08.2023 р. № 9336576/43180526 про відмову у реєстрації податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України провести реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 397 від 27.06.2023 року, поданої Товариством обмеженою відповідальністю ЛУМІРА, датою її надходження.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, буд.39/1 ), судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп., а також суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот ) грн. 00 коп.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУМІРА (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Успенська, буд.39/1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп., а також суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот ) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 25.01.2024 р., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період часу з 08.01.2024 р. по 22.01.2024 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко