Справа № 320/4036/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кушнова А.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Справа № 320/4036/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - Відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Київській області щодо невнесення до ІКП, на якій обліковуються рахунки ТОВ «Васт-Транс» з бюджетом з податку на додану вартість підприємств, інформації про суму, заявлену ТОВ «Васт-Транс» до відшкодування за лютий 2015 року у розмірі 2 280 630,00 грн;

- зобов`язати ГУ ДПС у Київській області внести до ІКП, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «Васт-Транс» з бюджетом за податком на додану вартість підприємств, інформацію про суму, заявлену Товариством з обмеженою відповідальністю «Васт-транс» до відшкодування, згідно із податковою звітністю за лютий 2015 року у розмірі 2 280 630,00 грн шляхом відповідного збільшення сальдо розрахунків на користь ТОВ «Васт-Транс»;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Київській області, яка полягає у невідображенні в інформаційній системі сум бюджетного відшкодування ПДВ у розрізі відповідних складових сум бюджетного відшкодування ПДВ, що поновлені за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі від 20.07.2007 № /0 про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2007 року - 335543 грн та за березень 2007 року - 56 289,00 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області внести до ІКП, на якій обліковуються розрахунки ТОВ «Васт-Транс» з бюджетом з ПДВ підприємств, відобразити в інформаційній системі сум бюджетного відшкодування ПДВ у розрізі поновлених сум за результатами судового оскарження ТОВ «Васт-Транс» у справі № 2а-1750/12/1070 податкового повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі від 20.07.2007 № /0, інформацію про зменшені суми бюджетного відшкодування за лютий 2007 року - 335543,00 грн та за березень 2007 року - 56 289,00 грн шляхом відповідного збільшення сальдо розрахунків на користь ТОВ «Васт-Транс»;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області, які полягають у зменшенні переплати 02.04.2020 в інтегрованій картці платника (ТОВ «Васт-Транс» 30367782) з ПДВ на підставі судових ухвал у справах №№ 320/3347/19, 320/3523/19, 320/2807/19 та податкової декларації з ПДВ № у розмірі 1 744 466,86 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області внести до ІКП, в якій обліковуються розрахунки ТОВ «Васт-Транс» з бюджетом з ПДВ, відобразити в інформаційній системі сум бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 1 744 466,86 грн шляхом відповідного збільшення сальда розрахунків на користь ТОВ «Васт-Транс».

Окрім того Позивач просив суд стягнути на його користь понесені ним судові витрати у розмірі 12270,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач стверджував, що невиконання Відповідачем обов`язків, встановлених податковим законодавством та рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/1547/18, призвело до невключення до ІКП заявлених ним сум бюджетного відшкодування, що були відображені в уточнюючому розрахунку до податкової декларації за лютий 2015 року, як не погашені залишки минулого періоду, розмір яких був установлений судом під час розгляду справи № 320/1283/19 і складає 2 280 623,00 грн, та суми бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий і березень 2007 року в розмірі 163 361,00 грн (справа № 2а-1750/12/1070).

Позивач зазначив, що не відображення в його ІКП сум бюджетного відшкодування, що були відображені в уточнюючому розрахунку до податкової декларації за лютий 2015 року та в подальшому їх списання призвело до безпідставного виникнення в нього податкового боргу.

Окрім цього Позивач вважає, що Відповідачем протиправно проведено списання переплати 02.04.2020 на підставі судових рішень у справах №№320/3347/19, 320/3523/19, 320/2807/19 та податкової декларації з податку на додану вартість № на загальну суму 1 744 466,86 грн.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з наступного.

Щодо суми бюджетного відшкодування з ПДВ 2 280 630,00 грн, суд дійшов висновку, що Відповідачем протиправно не відображено суми від`ємного значення з ПДВ, згідно із податковою звітністю Позивача за лютий 2015 року у розмірі 2 280 623,00 грн в його інтегрованій картці, внаслідок чого після списання цієї суми сформувалась недоїмка, що в подальшому призвело до винесення контролюючим органом податкової вимоги.

При цьому суд вказав, що вказана ума бюджетного відшкодування (непогашені залишки) не була внесена податковим органом до ІКП та Реєстрів, але була списана в ІПК 02.04.2020.

Водночас, суд наголосив, що відповідні правовідносини з приводу правомірності формування вказаної суми бюджетного відшкодування вже були предметом судового розгляду в іншій справі № 320/1283/19, за результатами розгляду якої у судовому рішення, що набрало законної сили, відповідна сума встановлена та підтверджена судом, а також що ці та пов`язані з ними правовідносини, зокрема щодо невиконання контролюючим органом покладених на нього обов`язків з відшкодування Позивачу відповідної суми податку вже розглядалися судами й в інших справах, зокрема №№ 810/1547/18, 2а-1750/12/1070, 810/4017/16, де судові рішення, які набрали законної сили, також ухвалені на користь Позивача.

Щодо сум бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий 2007 року - 335543,00 грн та за березень 2007 року - 56 289,00 грн суд виходив з того, що сума бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2007 року - 335543 грн та за березень 2007 року - 56289,00 грн не була відображена контролюючим органом в ІКП Позивача, незважаючи на судові рішення у справах № 2а-1750/12/1070 та № 810/1547/18.

При цьому, аналізуючи доводи Відповідача, суд зауважив, що в ІКП ТОВ «Васт-Транс» за 2014 рік відомості щодо декларацій з ПДВ за лютий 2007 року № 8256 від 20.03.2007 та за березень 2007 року № 22059 від 20.04.2007, на які посилається податковий орган, відсутні.

Разом з тим суд звернув увагу на те, що подання ТОВ «Васт-Транс» податкової декларації за лютий 2015 року у взаємозв`язку із поданим ним уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року від 17.04.2015 жодним чином не спростовує наявності в нього права на отримання бюджетного відшкодування, яке встановлено та захищено рішенням суду у справі № 2а-1750/12/1070.

Щодо суми ПДВ 1 744 466,86 грн суд виходив з того, що станом на 02.04.2020 у ТОВ «Васт-Транс» обліковувалась переплата у розмірі 1 744 466,86 грн, яка була зменшена Відповідачем з посиланням на ухвали суду у справах №№320/3347/19, 320/3523/19, 320/2807/19 з наступним збільшенням податкового боргу (недоїмки товариства), що є протиправним, оскільки відповідними судовими рішеннями податковий орган не було уповноважено списувати будь-які переплати ТОВ «Васт-Транс» з ПДВ, а навпаки - судовими рішеннями у вказаних справах захищені права та інтереси Позивача.

При цьому суд звернув увагу на те, що Відповідач не надав жодних доказів та не навів обґрунтованих доводів на підтвердження своєї правовою позиції, і що в рядку 20.2 податкової декларації з ПДВ № від 18.03.2020 ТОВ «Васт-Транс» визначено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 50 439,00 грн і Відповідачем так само не обґрунтовано зменшення переплати Позивача з ПДВ на підставі вказаної декларації на зазначену суму в його ІКП.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач стверджує, що подана ТОВ «ВАСТ-ТРАНС» податкова декларація з ПДВ за лютий 2015 року щодо спірного бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 2 280 623,00 грн має статус податкової звітності: «перевірений, не пройдено камеральну перевірку», а уточнюючий розрахунок за лютий 2015 року - «містить помилки». На думку Апелянта, суд ці обставини не врахував.

Наполягаючи на правомірності зменшення переплати в ІКП Позивача з ПДВ в розмірі 1 744 466,86 грн, Апелянт стверджує про виключення з ІКП, в якій обліковуються розрахунки Позивача з ПДВ, суми ПДВ у розмірі 1 689 02,20 грн, яка була предметом судового оскарження в адміністративних справах №№ 320/3347, 3203523/19, 320/2807/19, та наполягає на правомірності своїх дії, посилаючись на те, що ним були отримані ухвали про відкриття відповідних судових проваджень за позовами ТОВ «ВАСТ-ТРАНС».

Поряд із зазначеними доводами сам же Апелянт вказує, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо оскарження рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим, Апелянт вказує, що у справі 320/2807/19 судом не вирішувалося питання щодо протиправності дій податкового органу з приводу зменшення переплати в сумі 3 390,00 грн, оскільки відповідне ППР не переглянуто, а тому така сума є неугодженою, на його думку, і підлягає виключенню з ІКП.

Крім того Апелянт вважає, що внесення до ІКП Позивача інформації про надмірну сплату ПДВ в розмірі 1 744 466,86 грн шляхом збільшення сальдо рахунків була предметом судового розгляду в іншій справі № 320/4669/20.

Також Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку тому факту, що станом на момент розгляду справи, переплата заявленого Позивачем бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий та березень 2007 року відсутня у зв`язку з поданням 20.03.2015 податкової звітності, яка зменшила суму заявленого бюджетного відшкодування в календарній черговості її виникнення.

На переконання Апелянта, Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, зокрема в частині позовних вимог щодо бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 2 280 630,00 грн.

Окрім того, Апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції у частині стягнення витрат на правову допомогу і зазначає, що така сума не є співмірною відносно складності справи, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на обставинах, які були досліджені та встановлені судами в інших справах, а тому не потребують значної витрати часу адвоката при виконанні роботи.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2023 та від 22.12.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Васт-Транс» (далі - ТОВ «Васт-Транс») зареєстроване як юридична особа, є платником ПДВ та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області.

20.03.2015 Позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 рік, у графі 26 якої «Сума залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок поточного (звітного) податкового періоду» зазначено суму 2 280 623,00 грн.

До вказаної податкової декларації ТОВ «Васт-Транс» додано розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість, розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015, в якому вказано суму залишку від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів станом на кінець поточного (звітного) податкового періоду у розмірі 2 280 623,00 грн, розрахунок суми бюджетного відшкодування , заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, у якій останній просив перерахувати суму 2 149 942,00 грн, визначену в податковій декларації за лютий 2015 року на його розрахункові рахунки, розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Наведені документи прийняті податковим органом, що підтверджуються квитанцією №2 від 20.03.2015.

17.04.2015 Позивачем подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року, де в рядку 26 зазначено суму від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок звітного (податкового періоду) у розмірі 2 280623,00 грн, а в рядку 23.2 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку (гр. 23.2)» вказано суму 192 059, 00 грн.

До уточнюючого розрахунку платником були додані: розрахунок суми залишку від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування; заява про повернення суми бюджетного відшкодування, де ТОВ «ВАСТ-ТРАНС» визначено суму бюджетного відшкодування на рахунок в банку у розмірі 2 280 623,00 грн.

Вказана податкова звітність прийнята податковим органом, що підтверджується квитанцією № 2 від 17.04.2015.

Разом з тим, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 у справі № 320/1283/19 стягнуто з Державного бюджету через ГУ ДКС у Київській області на користь ТОВ «Васт-Транс» заборгованість з відшкодування ПДВ в розмірі 2 280 623,00 грн та 3 131 139,17 грн пені за період з 25.05.2015 по 18.03.2019.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області було залишено без задоволення, а вказане рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі виконавчого листа, виданого 06.03.2020 у справі № 320/1283/19, 02.04.2020 ГУ ДКС у Київській області було перераховано ТОВ «Васт-Транс» заборгованість по відшкодуванню з ПДВ у розмірі 2 280 623,00 грн.

Судовими рішеннями у вказаній справі, які набрали законної сили, встановлено, що Відповідачем не було забезпечено відображення сум від`ємного значення з ПДВ, згідно із податковою звітністю за лютий 2015 року у розмірі 2 280 623,00 грн в інтегрованій картці ТОВ «Васт-Транс».

У службовій записці ГУ ДФС у Київській області від 19.04.2019 № 1556/10-36-12-02-06, у якій зазначено, що у зв`язку із порушенням ТОВ «Васт-Транс» норм ПК України та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №996, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за №1267/26044 сума заявленого бюджетного відшкодування не відображена в індивідуальній картці платника ТОВ «Васт-Транс».

Окрім того, відповідно до зворотного боку ІКП Позивача з ПДВ станом на 01.04.2020 у ТОВ «Васт-Транс» обліковувалась переплата в розмірі 1 744 466,86 грн.

Вказане також підтверджується службовою запискою Управління супроводження судових справ ГУ ДПС у Київській області від 25.05.2021 № 2180/10-36-12-05-29.

02.04.2020 після фактичного відшкодування на банківський рахунок ТОВ «Васт-Транс» заборгованості з відшкодування ПДВ в розмірі 2 280 623,00 грн в ІКП Позивача була відображена облікова операція про суму відшкодування ПДВ на рахунок платника, в результаті чого у Позивача виник податковий борг в розмірі 536 156,14 грн.

Надалі, 02.04.2020 сума переплати Позивача у розмірі 1 744 466,86 грн була зменшена податковим органом на суму 319103,70 грн («зменшено переплату, судова ухвала № 320/3347/19»); на суму 118031 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 39408,50 грн («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 64281,00 грн («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 183599 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 321326,5 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 127606 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 62880 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 46297,5 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»);109600 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 296899 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3347/19»); 826 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3523/19»); 413 («зменшено переплату, судова ухвала №320/3523/19»); 2260 («зменшено переплату, судова ухвала №320/2807/19»); 1130 («зменшено переплату, судова ухвала №320/2807/19»); 50439 («зменшена переплата Х4 податкова декларація з податку на додану вартість №»).

Загальна сума списання переплати Позивача на підставі ухвали суду у справі №320/3347/19 становить - 1 689 032,20 грн; у справі № 320/2807/19 у загальному розмірі - 3 390,00 грн; у справі № 320/3523/19 - у загальному розмірі 1 239,00 грн.

Внаслідок вказаних операцій 02.04.2020 в ІКП Позивачу збільшено недоїмку на загальну суму 536 156,14 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі № 320/3347/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 17.05.2019 № 001841202. Постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 та Верховного суду від 06.10.2021 зазначене судове рішення залишено без змін.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 у справі № 320/3523/19 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 02.07.2019 № . Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 вказане рішення залишено без змін. Ухвалою Верховного суду від 07.07.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У справі № 320/2807/19 ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження за позовом ТОВ «Васт-Транс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішеннями суду в адміністративних справах №320/3347/19, №320/3523/19, №320/2807/19 не було уповноважено контролюючий орган на списання будь-яких переплат ТОВ «Васт-Транс» з податку на додану вартість.

У подальшому Позивач подав податкову декларацію з ПДВ за березень 2020 року, відповідно до якої він задекларував суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі - 68 076 грн.

Зазначена сума, як і заявлені суми до відшкодування за попередні періоди, була відображена в ІКП ТОВ «Васт-Транс».

В результаті цих дій контролюючим органом, з урахуванням наявної недоїмки на суму 536 156,14 грн, виніс податкову вимогу від 23.04.2020 №96492-54 на суму - 468 080,14 грн, пеня - 401,76 грн.

Вказані обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №320/4669/20.

Окрім того, судом установлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 у справі №2а-1750/12/1070 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області від 20.07.2007 № /0, яким ТОВ «Васт-транс» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий і березень 2007 року в розмірі 163361,00 грн.

Вказана постанова набрала законної сили на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 у вказаній справі залишено без змін.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі № 810/1547/18 визнано протиправною бездіяльність податкового органу та зобов`язано Головне управління ДФС у Київській області внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету та/або до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані щодо відшкодування позивачу сум податку на додану вартість, що були заявлені в уточнюючому розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року та визначені у судовому рішенні у справі № 2а-1750/12/1070 .

Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі № 810/1547/18.

Як вбачається зі зворотного боку ІКП ТОВ «Васт-Транс» сума бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2007 року - 335 543,00 грн та за березень 2007 року - 56 289,00 грн не була відображена контролюючим органом на виконання постанови від 06.06.2012 у справі № 2а-1750/12/1070.

Також вказана сума бюджетного відшкодування не була відображена Відповідачем в ІКП і на виконання рішення суду в адміністративній справі № 810/1547/18.

При цьому в АІС «Податковий блок» в ІКП Позивача за 2014 рік в режимі «історія переплат» обліковується переплата по деклараціям з ПДВ за лютий 2007 року № 8256 від 20.03.2007 та за березень 2007 року № 22059 від 20.04.2007.

9. Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Відповідача щодо невнесення до його ІКП зазначеної вище інформації, а свої права - порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, що був чинним станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 422), Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, який затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України № 765 від 05.12.2013 у редакції, чинній станом на час подання відповідної податкової декларації (далі - Порядок 765).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 33 підрозділу 2 розділу XX ПК України за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від`ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від`ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Пунктами 200.1-200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Положеннями пунктів 200.7-200.13 статті 200 ПК України регламентовано, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку № 422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається в інформаційній системі, встановленим алгоритмам (правилам) її співставності та логічного і арифметичного контролю; облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників; облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП; первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску; перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Відповідно до пункту 4 розділу I Порядку № 422, відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

За правилами пункту 5 розділу I Порядку № 422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 6 розділу III Порядку № 422 облік сум бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється в ІКП за формою згідно з переліком форм ІКП.

У разі анулювання свідоцтва платника ПДВ форма ІКП набуває ознаки «платник відсутній в реєстрі».

З метою обліку сум бюджетного відшкодування в ІКП відображаються облікові операції щодо сум, які: заявлені платниками до відшкодування згідно із податковою звітністю; знаходяться у стадії камеральних/документальних перевірок правомірності заявлених платниками сум до відшкодування; зменшені/збільшені за результатами камеральних/документальних перевірок правомірності заявлених платниками сум до відшкодування; знаходяться у процедурах адміністративного/судового оскарження платниками повідомлень-рішень органів ДФС про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ (відмову у відшкодуванні); поновлені за результатами адміністративного/судового оскарження платниками повідомлень-рішень органів ДФС про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ (відмову у відшкодуванні); підтверджені до відшкодування за результатами камеральних/документальних перевірок правомірності заявлених платниками сум до відшкодування; за якими органами ДФС сформований висновок про суми відшкодування ПДВ; за якими органами ДФС висновок про суми відшкодування ПДВ переданий до органів Казначейства; відшкодовані органами Казначейства на поточні рахунки платників за висновками органів ДФС; відшкодовані органами Казначейства на поточні рахунки платників за рішеннями судів.

Суми ПДВ, які підлягають автоматичному відшкодуванню платникам, відображаються в ІКП з використанням окремих облікових операцій.

Відповідно до пункту 3 глави 6 розділу III Порядку №422 після рознесення до ІКП інформації про суму відшкодування ПДВ на рахунок платника або зменшення такої суми за уточненим розрахунком, поданим до раніше поданої звітності, в ІКП платника зменшується залишок бюджетного відшкодування за відповідний звітний (податковий) період, а у разі його недостатності відбувається зменшення позитивного сальдо розрахунків платника з бюджетом в календарній черговості його виникнення, при відсутності позитивного сальдо виникає податковий борг.

Зменшення в ІКП сум бюджетного відшкодування ПДВ при погашенні грошових зобов`язань платника податків та пені з ПДВ відбувається у календарній черговості їх виникнення.

Розділом VII Порядку № 422 врегульовано порядок перенесення до ІКП результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень органів ДФС та методи контролю достовірності відповідних показників, яким встановлено визначення первинних показників у інформаційній системі органів ДФС, призначеній для збереження, обробки та надання користувачам інформації про стан адміністративного оскарження, на підставі яких здійснюється зв`язок з відповідними показниками підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VII Порядку № 422 визначення первинних показників в інформаційній системі органів ДФС, яка призначена для збереження, обробки та надання користувачам інформації про стан розгляду справ у судах за участю органу ДФС, на підставі яких здійснюється зв`язок з відповідними показниками підсистем, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: ухвала суду про відкриття провадження; ухвала про забезпечення позову; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження; ухвала суду про відкриття касаційного провадження; ухвала суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення; рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд України).

До первинних показників належать такі дані первинних документів: учасники процесу (тип учасника, податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), найменування або П.І.Б. учасника, код органу ДФС реєстрації учасника, тип сторони); номер та дата ухвали про відкриття провадження; номер та дата ухвали про забезпечення позову; номер та дата рішення суду, прийнятого по суті; сума позову; сума, визначена рішенням суду, що набрало законної сили.

До базового запису про порушення провадження у справі в інформаційну систему органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, приєднуються оскаржені документи, що внесені в інформаційну систему органів ДФС, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи шляхом встановлення зв`язку із відповідними записами зазначеної підсистеми (перенесення атрибутів документів, суміжних до інформаційної системи, яка відображає результати судового оскарження).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 глави 1 розділу VII Порядку №422, відображення в інформаційних системах органів ДФС, призначених для збереження, обробки та надання користувачам інформації про стан адміністративного оскарження та про стан розгляду справ у судах за участю органу ДФС, інформації за первинними документами у разі, зокрема: судового провадження - керівник підрозділу судового оскарження (або особа, що виконує його обов`язки) після отримання ухвали про порушення провадження у справі за позовом платника податків чи після отримання матеріалів від відповідного структурного підрозділу органу ДФС для підготовки позовної заяви призначає відповідальним за супровід даної судової справи у суді працівника підрозділу судового оскарження (відповідального юриста).

Відповідальний юрист відповідає за правильність та своєчасність введення даних до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, у тій справі, яку він супроводжує.

Інформація про призначення відповідального юриста вноситься до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, безпосередньо відповідальним юристом не пізніше дня, наступного за днем його призначення. Інформація про заміну відповідального юриста вноситься до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, керівником (або особою, що виконує його обов`язки) не пізніше дня, наступного за днем його заміни.

Відповідальний юрист не пізніше наступного робочого дня, що настає за днем отримання первинних документів, а для документів, що готуються органом ДФС, - наступного робочого дня після направлення позову до суду підрозділом судового оскарження, здійснює їх реєстрацію в інформаційній системі органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та вносить первинні показники документів, визначені у пункті 2 глави 1 цього розділу. Сканована цифрова копія документа, що надійшов до органу ДФС, або електронна копія документа, підготовлена органом ДФС, із додатками приєднується відповідальним юристом до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, не пізніше трьох робочих днів із дня отримання чи направлення таких документів підрозділом судового оскарження.

Оскаржені документи приєднуються відповідальним юристом до базового запису про порушення провадження у справі не пізніше трьох робочих днів від дня отримання відповідної ухвали суду шляхом встановлення зв`язку із відповідними записами інформаційної системи органів ДФС через екранні форми інтерфейсу інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження.

Інформація про дату наступного судового засідання у справі заноситься відповідальним юристом до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, не пізніше наступного робочого дня після призначення засідання.

Інформація про встановлення або зміну контрольного терміну оскарження рішення суду (ухвали, постанови, рішення) вноситься відповідальним юристом до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, для кожного документа окремо не пізніше наступного робочого дня з моменту проголошення або складання у повному обсязі (якщо представник органу ДФС відсутній у судовому засіданні - з дня отримання копії постанови, ухвали, рішення) рішення суду, прийнятого не на користь органу ДФС.

У справах за позовами платників податків про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень сума позову відповідає сумі податкового повідомлення-рішення.

У разі коли оскаржується лише частина податкового повідомлення-рішення, здійснюється редагування суми податкового повідомлення-рішення. Для цього відповідальним юристом до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, вноситься інформація про суму, яка відображена у рішенні суду.

З метою забезпечення контролю за повнотою внесення інформації до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, за первинними документами керівником структурного підрозділу, відповідального за супроводження справ у судах, щоденно формується реєстр справ, де суми у загальному результаті не співпадають із сумами податкових повідомлень-рішень, та звіт щодо кількості помилок, допущених працівниками підпорядкованих органів ДФС при занесенні до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судових оскаржень, що знаходяться на розгляді, щодо яких зупинено або закінчено провадження у звітному періоді.

Інформація, внесена та збережена відповідальним юристом в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, щодня автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

З метою забезпечення контролю за повнотою передачі інформації, внесеної до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, керівником структурного підрозділу, відповідального за супроводження справ у судах, щодня формується реєстр розбіжностей між даними, завантаженими до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, та даними, внесеними до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження.

Відповідальним юристом аналізуються розбіжності між даними, внесеними до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та даними, завантаженими до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Складові результату аналізу реєстру розбіжностей між даними, завантаженими до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, та даними, внесеними до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження: інформація про первинні документи, яка не підлягає завантаженню до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи; інформація про первинні документи, яка потребує доопрацювання перед завантаженням до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

У разі виявлення помилок, допущених під час введення інформації до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, вони підлягають виправленню (коригуванню) відповідальним юристом протягом робочого дня, коли виявлено помилку, зі збереженням достовірної інформації.

Під час занесення результатів розгляду справи у суді відповідальний юрист та керівник підрозділу (або особа, що виконує його обов`язки): вилучає інформацію, що помилково занесена до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження; виправляє помилки, допущені при реєстрації позовних заяв, апеляційних чи касаційних скарг та документів; вилучає збережені невірні цифрові копії документів та зберігає вірні; вилучає невірну інформацію про оскаржений документ, внесену до базового запису про справу, та зберігає вірну.

У разі виявлення розбіжностей між даними оскаржуваного документа, внесеними до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та паперовою копією відповідальний юрист: видаляє невірну інформацію про оскаржений документ, внесену до базового запису про справу; зберігає змінену версію оскарженого документа.

У пункті 56.18 статті 56 ПК України зазначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених правових норм, чинних станом на час виникнення спірних правовідносин у цій справі, надає підстави стверджувати, що відповідальність за своєчасність та повноту внесення інформації до інтегрованої картки платника податків покладена на контролюючі податкові органи.

При цьому, слід зазначити, що саме ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу, зокрема ПДВ, а тому перекручення (викривлення) таких показників ІКП безпосередньо впливає на стан фінансових зобов`язань відповідного платника.

12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо не відображення Відповідачем в ІКП Позивача суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2 280 623,00 грн та зобов`язання Відповідача вчинити відповідні дії.

Судова колегія відзначає, що в декларації Позивача за лютий 2015 року, зокрема в уточнюючому розрахунку, ТОВ «ВАСТ-ТРАНС» була заявлена сума бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2 280 623,00 грн, у зв`язку з чим у Відповідача виник обов`язок здійснити відображення в ІКП Позивача всіх операцій з ПДВ.

Втім, як було встановлено вище, у зв`язку з тим, що сума бюджетного відшкодування за лютий 2015 року не була внесена податковим органом до ІКП Позивача та до Реєстрів, але в подальшому, на виконання рішення суду у справі № 320/1283/19, була відшкодована на банківський рахунок ТОВ «Васт-Транс», 02.04.2020 за Позивачем виник податковий борг в розмірі - 536 156,14 грн.

З урахуванням цього, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Відповідач, в порушення вимог Порядку № 422, не відобразив на зворотному боці інтегрованої картки Позивача заявлені до відшкодування суми з ПДВ у податковій декларації за лютий 2015 року.

13. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Відповідача внести до ІКП, на якій обліковуються розрахунки Позивача з бюджетом за податком на додану вартість підприємств, інформацію про суму, заявлену ним до відшкодування згідно із податковою звітністю за лютий 2015 року у розмірі 2 280 630,00 грн шляхом відповідного збільшення сальдо розрахунків на користь ТОВ «Васт-транс».

14. Доводи Апелянта про те, що судом не досліджувалося, що подана ТОВ «ВАСТ-ТРАНС» податкова декларація з ПДВ за лютий 2015 року має статус податкової звітності: «перевірений, не пройдено камеральну перевірку», а уточнюючий розрахунок за лютий 2015 року має статус податкової звітності: «містить помилки», колегія суддів відхиляє, оскільки обставини щодо дати узгодження суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року, заявлені у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року були встановлені під час розгляду справи № 810/4017/16. Враховуючи що непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015, були відображені в Додатку № 4 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року, ці суми теж є узгодженими з 18.05.2015.

15. При цьому, колегія суддів враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), про те, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

16. Твердження Апелянта про те, що суд залишив поза увагою порушення Позивачем строку звернення з цим позовом, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки такі обставини перевірялися судом першої інстанції під час вирішення питання про відкриття провадження, відповідна ухвала суду набрала законної сили.

При цьому, судова колегія відзначає, що з 2016 року Позивач у числених судових провадженнях, які були вказані судом вище, намагається захистити свої права від порушень з боку контролюючого податкового органу, але не зважаючи на ухвалення у відповідних судових справах на користь Позивача остаточних судових рішень, податковий орган не припинив протиправної поведінки по відношенню до Позивача, що призвело до виникнення цього судового спору.

Крім того, судова колегія зазначає, що позовні вимоги у цій справі стосуються саме протиправної бездіяльності Відповідача, яка пов`язана з довготривалим, безперервним невиконанням ним покладених на нього обов`язків.

При цьому, судова колегія враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17, відповідно до якої триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Також апеляційний суд приймає до уваги правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи викладене, судова колегія відхиляє доводи Апелянта щодо порушення Позивачем строків звернення до суду з цим позовом.

17. Щодо визнання протиправними дій Відповідача, які полягають у зменшенні переплати 02.04.2020 в ІКП Позивача з ПДВ на підставі судових ухвал у справах №№320/3347/19, 320/3523/19, 320/2807/19, податкової декларації з ПДВ № у розмірі 1 744 466,86 грн та зобов`язання Відповідача відобразити в інформаційній системі сум бюджетного відшкодування суму податку на додану вартість у розмірі 1 744 466,86 грн шляхом відповідного збільшення сальдо розрахунків на користь ТОВ «Васт-транс».

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині, судова колегія відзначає, що законодавством, чинним станом на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що з метою обліку сум бюджетного відшкодування в ІКП відображаються всі суми податкових зобов`язань, зокрема й тих, щодо яких платником здійснюється адміністративне та/або судове оскарження відповідних рішень податкових органів.

Втім, як убачається з матеріалів справи, 02.04.2020 сума переплати у розмірі 1 744 466,86 грн була списана контролюючим органом на підставі судових ухвал у справах №№ 320/3347/19, 320/3523/19, 320/2807/19, а також податкової декларації з податку на додану вартість №, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 56 ПК України, оскільки в такому випадку відповідні зобов`язання Позивача є неузгодженими, а отже й не підлягають жодному коригування податковим органом.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що Апелянт у своїй скарзі сам посилається на відповідну норму та наводить її правову дефініцію, але незважаючи на це, наполягає на правомірності виключення з ІКП, в якій обліковуються розрахунки Позивача з ПДВ, суми ПДВ у розмірі 1 689 02,20 грн, що була предметом судового оскарження в адміністративних справах №№ 320/3347/19, 320/3523/19, 320/2807/19, внаслідок отримання ним відповідних ухвал про відкриття судових проваджень у вказаних справах.

Крім того, судова колегія відзначає й те, що станом на момент виключення контролюючим органом означеної вище суми ПДВ з ІКП Позивача, тобто 20.04.2020, судовими рішеннями від 08.11.2019 у справі №320/3347/19 та від 25.11.2019 у справі №320/3523/19 вже було визнано протиправними та скасовано відповідні ППР, тобто ППР якими й визначалися певні податкові зобов`язання з Позивача, і вже тоді такі судові рішення набрали законної сили. Втім, ці обставини також безпідставно не були враховано контролюючим податковим органом.

Також, аналізуючи відповідні доводи Скаржника, судова колегія зауважує, що жодним рішенням суду у вказаних справах №№ 320/3347/19, 320/3523/19, 320/2807/19, тобто ані ухвалами, на які посилається Відповідач, ані означеними вище рішенням по суті спору, контролюючий орган не було уповноважено на списання будь-яких переплат ТОВ «Васт-Транс» з ПДВ.

18. Доводи Апелянта про те, що у справі 320/2807/19 судом не вирішувалося питання щодо протиправності дій податкового органу з приводу зменшення переплати в сумі 3 390,00 грн, оскільки відповідне ППР не переглянуто, а тому така сума є неугодженою, на його думку, і підлягає виключенню з ІКП, апеляційний суд відхиляє з огляду на вищевикладене.

19. Твердження Апелянта про те, що внесення до ІКП Позивача інформації про надмірну сплату ПДВ в розмірі 1 744 466,86 грн шляхом збільшення сальдо рахунків була предметом судового розгляду в іншій справі № 320/4669/20, судова колегія вважає безпідставними, оскільки зміст позовних вимог та підстави звернення до суду з позовом у вказаній справі є зовсім іншими порівняно з цією справою № 320/4036/21, і наявність вказаного судового спору у справі № 320/4669/20 лише доводить тривалість допущення контролюючим податковим органом протиправної поведінки у відношенні ТОВ «Васт-Транс», зокрема при вчиненні операцій в ІКП даного товариства.

20. З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в частині позовних вимог щодо суми ПДВ 1 744 466,86 грн.

21. Щодо невідображення в інформаційній системі сум бюджетного відшкодування ПДВ Позивача у розрізі відповідних складових сум бюджетного відшкодування ПДВ, що поновлені за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 20.07.2007 №/0 про зменшення сум бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2007 року - 335543 грн та за березень 2007 року - 56 289,00 грн.

22. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги щодо відповідних позовних вимог, судова колегія зазначає, що обов`язок з відшкодування вказаних в податкових деклараціях Позивача сум бюджетного відшкодування за лютий-березень 2007 року виник у Відповідача ще 05.12.2012 на підставі рішення суду у справі № 2а-1750/12/1070.

Втім, сума бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2007 року - 335543 грн та за березень 2007 року - 56289,00 грн не була відображена контролюючим органом в ІКП Позивача, незважаючи на судові рішення у справах № 2а-1750/12/1070 та № 810/1547/18.

Більш того, в ІКП ТОВ «Васт-Транс» за 2014 рік відомості щодо декларацій з ПДВ за лютий 2007 року № 8256 від 20.03.2007 та за березень 2007 року № 22059 від 20.04.2007, на які посилається Апелянт, взагалі відсутні.

При цьому, подання ТОВ «Васт-Транс» податкової декларації за лютий 2015 року у взаємозв`язку із поданим ним уточнюючим розрахунком до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року від 17.04.2015 жодним чином не спростовує наявності в нього права на отримання бюджетного відшкодування, яке встановлено та захищено рішенням суду у справі № 2а-1750/12/1070.

Отже, Відповідач протиправно не відобразив відповідні суми бюджетного відшкодування ПДВ в ІКП Позивача

23. Доводи Апелянта про те, що судом першої інстанції не надано оцінку тому факту, що станом на момент розгляду справи, переплата заявленого Позивачем бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий та березень 2007 року відсутня у зв`язку з поданням 20.03.2015 податкової звітності, яка зменшила суму заявленого бюджетного відшкодування в календарній черговості її виникнення, апеляційний суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані і такими, що спростовується матеріалами справи, а саме мотивувальною частиною оскаржуваного рішення суду.

24. Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

25. Аналізуючи доводи Апелянта щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, які були стягнуті судом першої інстанції на користь Позивача, судова колегія зазначає наступне.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

26. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право Позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

27. Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

28. Як убачається з матеріалів справи, Позивачем було заявлено в суді першої інстанції до відшкодування витрати на правничу допомогу, понесені ним під час розгляду цієї справи, у розмірі 10000,00 грн, які складаються з витрат на послуги адвоката щодо надання усної консультації разом із здійснення аналізу судових рішень, створенням запитів та іншій комунікації з Відповідачем (2 год.), усної консультації зі здійсненням аналізу декларацій та інших документів Позивача ( 1год.), складання адміністративного позову ( 7 год.), що відповідає вартості надання послуг адвоката, погодженої сторонами в договорі про надання правової допомоги № 37 від 18.03.2021 та підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг), детальним описом робіт (наданих послуг) та платіжним дорученням № 1794 від 25.03.2021.

Крім того, колегія суддів враховує те, що адвокат неодноразово приймав участь у судових засіданнях, що підтверджується матеріалами справи, а саме протоколами судових засідань.

29. При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

30. Таким чином, колегія суддів вважає, що заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції підтверджені документально, відповідають умовам договору та є співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг і виконаних робіт та значенням справи для Позивача.

Тому, судова колегія відхиляє доводи Апелянта щодо неспівмірності таких витрат як безпідставні.

31. Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

32. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, згідно з частиною першою статті 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

33. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

34. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року - без змін.

35. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 30 січня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк