Справа № 405/7372/23
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/7372/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І. М.

за участю секретаря: Мишевець Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ніжинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив скасувати постанову начальника Ніжинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, відносно нього, а справу закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.09.2023 року Ніжинським РТЦК та СП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Складом інкримінованого правопорушення є порушення прав військового обліку та законодавства про мобілізаційну підготовку, а саме факт нез`явлення до РТЦК та СП після вручення повістки.

Із оскаржуваною постановою він не погоджується.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду і просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову від 29.09.2023 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, а справу закрити, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2023 року вищезазначену справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження.

04.12.2023 року відповідачем надіслано до суду відзив, в якому зазначено, про невизнання позовних вимог. Так, на виконання вимог Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ (зі змінами), здійснюється постійна робота щодо призову військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, яка проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підставі цього посадовими особами першого відділу Броварського РТЦК та СП була вручена повістка позивачу з вимогою з`явитись 23.05.2023 року до першого відділу Броварського РТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних. Позивач, будучи викликаним на прибуття ТЦК та СП, у період з 23.05.2023 року по 28.09.2023 року не з`явився. Працівниками Національної поліції України ОСОБА_1 на підставі інформації наявної в базі розшуку «Блокпост» був затриманий 28.09.2023 року та доставлений до першого відділу Ніжинського РТЦК та СП, де був складений протокол про адміністративне правопорушення та винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог абз.2 ст.17 ЗУ «Про оборону України» та невиконанням військового обов`язку, що відповідно є складом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Із копії постанови начальника Ніжинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення прав військового обліку та законодавства про мобілізаційну підготовку, а саме через нез`явлення до РТЦК та СП після вручення повістки. Відомостей про дату вручення повістки чи дату, коли ОСОБА_1 мав з`явитися до РТЦК та СП постанова не містить. У протоколі про адміністративне правопорушення така інформація також відсутня.

При цьому, у відзиві на позов відповідач зазначає, що ОСОБА_1 мав з`явитися до РТЦК та СП по повістці для уточнення військово-облікових даних 23.05.2023 року. Зазначена дата іншими поясненнями не спростовується.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто приписами ст.38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Як вбачається зі змісту ст.38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення було виявлено 23.05.2023 року, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена 28.09.2023 року, тобто поза межами двомісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

З огляду на те, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч.1 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст.38 КУпАП, суд приходить до висновку, що така постанова підлягає скасуванню.

Слід зауважити, що вимоги ч.3 ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови начальника Ніжинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Якущенка В.М. від 28.09.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 122, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ніжинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника Ніжинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.09.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його підписання до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Ніжинський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місце знаходження: 17400, Чернігівська область, Ніжинський район, м. Бобровиця, вул. Незалежності, буд. 64, .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко