Справа № 185/9433/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2024 рокуСправа №185/9433/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, третя особа: УСБУ у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 року позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, третя особа: УСБУ у Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити дії - задоволено. Зобов`язано Виконавчий комітет Павлоградської міської ради виключити з числа службових квартиру АДРЕСА_1 та надати квартиру АДРЕСА_1 у постійне користування ОСОБА_1 разом із членами його сім`ї.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2023 року апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області задоволено, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 08.11.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2023 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, третя особа - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити дії закрито.

Постановою Верховного суду від 06.12.2023 року заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу №185/9433/22 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, третя особа - Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити дії, направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

25.12.2023 року матеріали справи №185/9433/22 надійшли на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2023 року справу передано для розгляду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В.

Ухвалою від 28.12.2023 року прийнято матеріали справи №185/9433/22 до свого провадження. Відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Як встановлено з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 полягають у такому:

- зобов`язати відповідача виключити з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 та надати квартиру АДРЕСА_1 у постійне користування позивачу разом із членами його сім`ї.

В обгрунтування позовних вимог, позивач вказує на протиправність відмови відповідача у виключенні з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю клопотання відділу в м. Павлограді УСБУ у Дніпропетровській області, за яким закріплена ця квартира як службова та яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Павлоград.

15.01.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог, наголошуючи при цьому на відсутності обмеження права позивача з боку відповідача на користування квартирою, так як третьою особою не надано відповідного клопотання задля реалізації права позивача на отримання квартири у постійне користування. Також, відповідач вказує, що право позивача на користування квартирою АДРЕСА_1 ніким не оспорюється, він користується такою з моменту вселення, тому лише його бажання про виключення займаної квартири з числа службових, не може вказувати на порушення його житлових прав.

15.01.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

16.01.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшли пояснення від третьої особи, відповідно до яких заперечується проти задоволення позову ОСОБА_1 . 18.05.2021 року від позивача на адресу УСБУ надійшов рапорт, у якому просить розглянути питання про виключення з числа службових житлових приміщень трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 для надання у постійне користування йому та його родині у складі 4 осіб. У подальшому, 05.10.2022 року позивач, не дотримавши механізму виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: не отримавши рішення ЖПК Центрального Управління СБУ про виключення трикімнатної службової квартири з числа службових, звернувся з заявою до відповідача щодо розгляду питання про виключення з числа службових трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та надати її для постійного проживання позивачу та його родині. Наголошує, що відповідач діяв у порядку, передбаченому законодавством.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

05.10.2022 року позивач звернувся до міського голови м. Павлограда, в якому просив розглянути питання щодо виключення з числа службових приміщень СБУ трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 , та надання її для постійного проживання позивачу та його родині у складі осіб.

Виконавчий комітет Павлоградської міської ради надав відповідь на вказане звернення позивача листом «Про розгляд заяви» №144/ж від 31.10.2022 року, в якому повідомив, що рішенням виконкому Павлоградської міської ради від 26.10.2022 року №1066 позивачу відмовлено у виключенні з числа службових квартиру АДРЕСА_4 , оскільки не надано клопотання відділу в м. Павлограді Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, за яким закріплена ця квартира як службова, про виключення квартири з числа службових.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ч. 1 ст. 122 ЖК України).

Стаття 119 ЖК України передбачає категорії осіб, яким може бути надано службові жилі приміщення, стаття 121 порядок надання таких приміщень.

Так, порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання.

Пунктом 2, 3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим Постановою РМ УРСР від 04.02.1988 року, регламентовано, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця). Підприємства, установи, організації мають використовувати службові жилі приміщення за їх цільовим призначенням.

Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Згідно з п. 6 вказаного Положення жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Пунктом 3 Порядку розподілу квартир передбачено, що придбані Державною іпотечною установою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2009 року №1037, який був чинним на час надання позивачу службової квартири, передбачалося, що квартири, які розподілялися між працівниками державних органів, а також військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, що проходили службу у військових формуваннях, підпорядкованих таким органам, мали статус службових.

Згідно із пунктом 11 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Відповідно до пункту 5.20 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України від 06.11.2007 року №792, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.11.2007 року за №1308/14575 (далі-Інструкція №792), житлове приміщення виключається з числа службового у випадках: якщо в Центральному управлінні, органі, закладі, установі СБ України, штабі Антитерористичного центру при СБ України відпала потреба в його використанні; якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Пунктом 5.21 Інструкції №792 передбачено, що за бажанням співробітника або особи, звільненої з військової служби в СБ України, що перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та проживає у службовому житловому приміщенні, це житлове приміщення може бути надано для постійного проживання шляхом виключення його з числа службових у випадках, якщо ця особа:

а) має вислугу на військовій службі 20 років і більше;

б) звільнена з військової служби за вислугою років, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, унаслідок інвалідності, захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби;

в) перебувала на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24.06.2004 року №1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і належить до категорії осіб, які не можуть бути виселені зі службових приміщень без надання іншого житлового приміщення.

Факт проживання в службових житлових приміщеннях осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових (пункт 5.22 Інструкції №792).

Згідно з пунктом 5.12 Інструкції №792 рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення.

Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу (пункт 11 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями»).

У матеріалах справи наявний рапорт №17/5-2595 від 13.05.2021 року ОСОБА_1 до начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області щодо розгляду питання про виключення з числа службових житлових приміщень СБ України трьохкімнатної квартири АДРЕСА_3 , та надання її для постійного проживання позивачу та його родині у складі 4 осіб (дружина ОСОБА_2 , син дружини ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 ).

Судом встановлено, що позивачем до заяви від 05.10.2022 року надано наступні документи, які вказані у додатках,:

- копія службового посвідчення співробітника СБ України;

- копія посвідчення учасника бойових дій;

- копія рапорту №17/5-2595 від 13.05.2021 року.

Як встановлено судом, до такої заяви не долучено відповідного клопотання начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу, та матеріалами справи не підтверджено отримання відповідачем від третьої особи такого рішення, що у свою чергу виключає протиправність та незаконність рішення відповідача від 26.10.2022 року №1066, тож відсутні і підстави для зобов`язання Виконавчого комітету Павлоградської міської ради виключити з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 та надати таку квартиру у постійне користування позивачу разом із членами його сім`ї, оскільки відповідач, приймаючи рішення від 26.10.2022 року №1066, діяв у межах та спосіб, встановлений законодавством.

Також, суд погоджується з твердженнями відповідача, що лише сам факт проживання позивача у квартирі та його бажання про виключення займаної квартири з числа службових не може вказувати на порушення його житлових прав, що, у свою чергу, кореспондує пункту 5.22 Інструкції №792, відповідно до якого факт проживання в службових житлових приміщеннях осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Одночасно судом враховано, що подання позивачем заяви 05.10.2022 року до міського голови м. Павлограда щодо виключення з числа службових приміщень СБУ квартиру АДРЕСА_1 відбулось за відсутності клопотання від третьої особи щодо виключення спірної квартири з числа службових житлових приміщень, тож, відсутні підстави вважати протиправним та незаконним рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради №1066 від 26.10.2022 року, оскільки таке прийняте у межах та у спосіб передбачений законом.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 5.12 Інструкції №792 рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення. А питання виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу (пункт 11 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями»).

Таким чином, наявний певний правовий механізм для виключення житлового приміщення з числа службового, який у даному випадку був врахований відповідачем при прийнятті рішення від 26.10.2022 року №1066, яким відмовлено позивачу у виключенні з числа службових квартиру АДРЕСА_4 , у зв`язку з відсутністю клопотання відділу в м. Павлограді Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, за яким закріплена ця квартира як службова, про виключення квартири з числа службових.

Аналогічна позиція викладена і в поясненнях третьої особи по справі.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, третя особа: УСБУ у Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко