Справа № 340/1609/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

справа №340/1609/23

адміністративне провадження №К/990/41758/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Загороднюка А.Г., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі №340/1609/23 за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, що полягає у невиплаті ОСОБА_2 грошової компенсації вартості неотриманого речового майна при звільненні з військової служби;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості неотриманого речового забезпечення у розмірі 20936,38 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху на підставі частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та подати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення з цим позовом і надати документальні докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу повернуто позивачу на підставі частини другої статті 123 КАС України та пункту 9 частини четвертої статті 169 цього Кодексу, оскільки позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а доводи, наведені у заяві про поновлення строку, не є поважними.

Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями, скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , залишено без руху, надано десятиденний строк з дня вручення копії вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору.

Скаржник не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 26 грудня 2023 року, однак заявив, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з перебуванням у відпустках суддів, які входять до складу колегії суддів у цій справі: судді Мартинюк Н.М у періоди з 02 по 03 січня 2024 року та з 11 по 12 січня 2024 року, судді Загороднюка А.Г. у період з 01 по 12 січня 2024 року, а також судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М. у період з 10 по 23 січня 2024 року, питання щодо відкриття касаційного провадження вирішується колегією суддів після виходу судді-доповідача з відпустки.

Щодо посилання скаржника на пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд зазначає наступне.

Так предметом цього спору є нарахування та виплата позивачу грошової компенсації вартості неотриманого речового майна при звільненні з військової служби.

При цьому усталеною є практика Верховного Суду, згідно з якою речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі №380/5093/20, від 30 серпня 2021 року у справі №520/7668/20 та від 12 жовтня 20212 року у справі №380/6200/20, від 23 червня 2022 року у справі № 540/2001/21, від 23 червня 2022 року у справі №540/1951/20.

Також подібний висновок міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, в якій вирішувалось питанням наявності чи відсутності підстав для застосування статей 116, 117 КЗпП України у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Отже, в даному випадку позивач не може бути звільненим від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За викладених обставин Суд вважає за необхідне з власної ініціативи продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги на п`ять днів із дня вручення ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду документу про сплату судового збору в розмірі 2147,20 грн.

Керуючись статтею 121 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 26 грудня 2023 року, на п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

А.Г. Загороднюк

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду