Справа № 160/18319/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/18319/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/18319/23 (головуючий суддя першої інстанції Врона О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 24.07.2023 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 14.07.2023 року № 18 про відмову їй у призначені пенсії згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати до її пільгового стажу за Списком №2 період роботи за професією електрослюсар черговий та з ремонту устаткування з 01.07.1991 року по 07.07.2023 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати до її страхового стажу період роботи з 01.04.2023 року по 07.07.2023 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області повторно розглянути її заяву від 07.07.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Посилаючись на пункт 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», положення пунктів 2, 3 Порядку застосування Списків №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, відповідач зазначив, що за поданими позивачем документами неможливо визначити тривалість пільгового стажу та недосягненням позивачем пенсійного віку 55 років.

Позивач подала відзив на скаргу, в якому просила вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 07.07.2023 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою і документами про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області 14.07.2023 року прийнято рішення №18, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років та неможливістю визначити тривалість пільгового стажу за наданими документами.

Пенсійним фондом вказано, що до заяви долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.07.2023 року №281, яка видана ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське», що не відповідає вимогам пункту 20 Порядку №637 (додаток №5) в частині наявності підпису трьох відповідальних осіб.

Довіреність від 01.03.2023 року №35-ПУ/ШУПр/2023, яка видана ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське», не містить інформації про право підпису ОСОБА_2 довідок, що підтверджують пільговий характер роботи.

Визначити тривалість пільгового стажу роботи за списком №2 з урахуванням виписів з розпоряджень ВП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» по шахті «Ювілейна» не вбачається можливим оскільки:

- випис з наказу директора шахти «Ювілейна» Об`єднання державних підприємств з видобутку вугілля «Павлоградвугілля» від 17.11.1994 року №938 не є наказом про результати атестації робочого місця за списком №2, а лише визначає найменування посад, які підлягають атестації робочого місця;

- випис з наказу директора шахти ДВАТ «Шахта Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» від 17.11.1999 року №1303 не є наказом про результати атестації робочого місця за списком №2, а лише визначає найменування посад, які підлягають атестації робочого місця.

За наданими документами страховий стаж заявниці складає 32 роки 9 місяців 29 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.2023 року по 30.06.2023 року у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у зв`язку з відсутністю в Реєстрі сум нарахованої заробітної плати (а.с.40).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування пільгового та страхового стажу для призначення пенсії, позивач оскаржила такі дії до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі по тексту - Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При прийнятті рішення ГУ ПФУ в Луганській області керувалось п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058, якими визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом «б» ч.1ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 09.12.2012 року до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213) було встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

В подальшому до ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 були внесені зміни, зокрема п. «б» був викладений в наступній редакції: «працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

23.01.2020 року Конституційним Судом України прийнято рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу 1, п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІ.

Вказаним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б-г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б-г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б-г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день наінших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посаді показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».

Згідно статей 151-2, 152 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Оскільки позивач звернулася із заявою про призначення пенсії після набрання рішенням Конституційного Суду України законної сили, застосуванню підлягають норми ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції від 09.12.2012 до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону №1058.

В рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20 (переглянута Великою Палатою Верховного Суду від 03.11.2021) за позовом особи, якої було визнано протиправним та скасоване рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 17.08.2020 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити особі пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 12.08.2020 року на підставі п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення.

Вказане рішення є зразковим для справ, у яких предметом спору є оскарження дій територіального органу ПФУ щодо вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах, для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. В рішенні також наведені обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права, а саме:

- позивачем є особа, яка звернулась до ПФУ за призначенням пенсії після 23 січня 2020 року з підстав, визначених ст. 13 Закону №1788-ХІІ;

- на момент звернення досягла: чоловіки -55 років, жінки -50 років;

- набула стаж роботи, визначений ст.13 Закону №1788-ХІІ;

- відповідачем є орган ПФУ, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.

В даній зразковій справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про застосування саме норм Закону №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

З урахуванням наведених норм суд дійшов висновку про помилковість доводів відповідача про недосягнення пенсійного віку позивачем.

Щодо наявності підстав для зарахування періодів роботи до пільгового і страхового стажу суд виходить з на ступного.

За ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.2 ст.24 Закону № 1058).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (далі по тексту Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637.

Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

За пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Приписами пункту 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

У даній справі спірним є питання не зарахування відповідачем до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача: з 01.07.1991 року по 07.07.2023 року і до страхового періодів роботи з 01.04.2023 року по 07.07.2023 року.

Дослідивши записи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 13.06.1988 року щодо спірних періодів апеляційним судом та судом першої інстанції встановлено (а.с.45 зворотній бік 48):

01.07.1991 року переведена учнем електрослюсаря чергового і з ремонту устаткування відповідно до наказу №468 від 18.07.1991(запис №6);

19.09.1991 року переведена електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування другого розряду відповідно до наказу №595 від 27.09.1991 (запис №7);

18.02.1992 року переведена електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування третього розряду відповідно до наказу №92 від 21.02.1992 (запис №8);

01.02.2006 року переведена електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування четвертого розряду поверхневим відповідно до розпорядження №234 від 24.01.206 (запис №9);

02.07.2012 року переведена електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування четвертого розряду відповідно до наказу генерального директора ПАТ «ДТЄК Павлоградвугілля» (запис №10);

01.01.2022 року переміщена до ВП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування четвертого розряду відповідно до наказу №9865 від 24.12.2021 року (запис №11).

ОСОБА_1 працює і на теперішній час.

Вказана професія позивача була віднесена до розділу 1 підрозділу 1 позиція 2010100а-19931 Списку №2 Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991 року, постановою №162 від 11.03.1994 року, розділу 1 підрозділу 1 позиція 1.1а Списку №2 Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, розділу 1 підрозділу 1 Списку №2 Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року.

Трудова книжка позивача містить штемпелі про підсумки атестації робочого місця і є належним, допустимим і основним документом, що підтверджує роботу позивача у спірні періоди.

Крім того, позивачем надані виписки провідного фахівця ТОВ «ДТЕК Сервіс» ОСОБА_2 : з розпорядження по ВСП «Шахта Ювілейна» ВАТ Павлоградвугілля №2589 від 28.12.2010 року «Про результати атестації робочих за умовами праці для забезпечення робітників пільговим пенсійним забезпечення за Списками №1 та №2», з розпорядження директора філії ВАТ «Павлоградвугілля «Шахта «Ювілейна» №1442 від 27.05.2005 року «Про затвердження результатів атестації робочих місць, порядку зберігання матеріалів атестації, оформлення та надання документів до органів соціального забезпечення для призначення пільгових пенсій», з розпорядження по ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №6583 від 25.12.2015 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1, 2 та пільги і компенсації за роботу у шкідливих та важких умовах праці», з розпорядження по ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №147 від 10.07.2012 року «Про результати атестації робочих за умовами праці для визначення права робітників шахти на пільгове пенсійне забезпечення», з наказу по ВП «Шахтоуправління Першотравенське ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №400 від 17.01.2022 року «Про продовження дії результатів атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільги та компенсації за умовами праці», з наказу по ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №8409 від 22.12.2020 року та довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №281 від 03.03.2023 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення посилань відповідача на недотримання при видачі довідки пункту 20 Порядку №637 щодо не підписання її керівником підприємства і головним бухгалтером (як зазначено у Додатку №5), оскільки вказані норми не містять застережень підписання довідки саме вказаними посадовими особами.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, відповідач безпідставно вказав на відсутність повноважень підписання вказаних документів ОСОБА_2 відповідно до довіреності від 01.03.2023 року №35-ПУ/ШУПр/2023, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВП «Шахтоуправління Першотравенське».

Зі змісту вказаної довіреності вбачається, що уповноваженій на представництво Кобі І.П. надано право завіряння копій документів, підписання документів, зокрема, довідок, які містять обов`язкову вимогу щодо підписання головним бухгалтером та/або реквізит «другий підпис», довідки щодо стажу роботи.

Крім того, з копій матеріалів з пенсійної справи позивача, наданих самим Пенсійним фондом, в матеріалах наявна також довіреність ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №38-ПУ/ШУПр/2023 від 01.04.2023 року, якою уповноважено ОСОБА_3 підписувати довідки про підтвердження наявного трудового стажу (Додаток 5).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для не врахування наданої позивачем довідки про підтвердження трудового стажу і виписок про результати атестації робочих місць.

До того ж у будь-якому разі позивач не відповідає за неналежне оформлення підприємством довідок.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

За правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 року у постанові №687/975/17 працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу з підстав неналежного оформлення довідок про підтвердження наявного трудового стажу позивача.

З аналізу вказаних норм вбачається, що визначальним для призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Щодо атестації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі Порядок № 442) і розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до вказаних нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 4 Порядку № 442 встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п`ять років.

За приписами пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 року сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII. При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Таким чином, законодавцем покладений обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому навіть не проведення або несвоєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як зазначено вище, атестація робочого місця позивача підтверджена належними документами.

Отже, обставини справи і вищенаведений аналіз правових норм свідчить про безпідставну відмову відповідача у зарахуванні спірних періодів до пільгового і страхового стажу позивача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/18319/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/18319/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя Т.І. Ясенова