Справа № 520/10011/22
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 р.Справа № 520/10011/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.,

представника позивача: Зливки К.О.,

представника відповідача: Агєєвої Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 16.03.23 по справі № 520/10011/22

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації

до Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» та закріплення їх в натурі (на місцевості);

- зобов`язати Спеціалізоване комунальне підприємство "Харківзеленбуд" Харківської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір», загальною площею 76,0 га, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів щодо винесення меж заказника «Григорівський бір» та не закріплення його меж в натурі (на місцевості) унеможливлює його належне використання та зберігання, існування ймовірності використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, оскільки не визначено межі заповідника, земельна ділянка не віднесена до Державного земельного кадастру.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Зобов`язано Спеціалізоване комунальне підприємство "Харківзеленбуд" Харківської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір», загальною площею 76,0 га, та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Харківською обласною військовою адміністрацією подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та представник Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до інформації Державної екологічної інспекції у Харківській області, викладеній у листах № 419-09-08 від 26.01.2022, № 1160-06-08 від 13.07.2022 на запит прокуратури зазначено, що у період з 13 по 17 грудня 2021 року проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог СКП «Харківзеленбуд» законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт від 17.12.2021 № 1180/12-01/06-04 та видано обов`язковий для виконання припис від 22.12.2021 № 25/06-10, а також притягнуто до адміністративної відповідальності одну особу за ст. 91 КУпАП у вигляді штрафу, зокрема, за незаконний поруб дерев.

Згідно інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 18.02.2022 № 1182/0/225-22, інформація щодо винесення меж об`єктів природно-заповідного фонду, а саме лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» та закріплення їх в натурі (на місцевості), встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку, а також відповідна документація із землеустрою, відсутні.

За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 21.07.2022 № 10-20-9.1-1821/0/19-22, за даними Державного земельного кадастру відсутні відомості щодо встановлення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір».

Таким чином, під час моніторингу стану використання земельних ділянок на території Новобаварського району м. Харкова прокуратурою виявлено факти порушення законодавства у сфері охорони об`єктів природно-заповідного фонду, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України, суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них.

Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за цільовим призначенням поділяються на категорії, в тому числі землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Відповідно до ст. 43 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів регулюються Законом України від 16.06.1992 № 2456-ХІІ «Про природно-заповідний фонд України» (надалі - Закон № № 2456-ХІІ ).

Відповідно до ст. 3 Закону № 2456-ХІІ , до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

Згідно ст. 5 Закону № 2456-ХІІ, завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються: центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону № 2456-ХІІ, межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону № 2456-ХІІ, власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Положеннями ст. 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Тобто, право володіння земельної ділянки - це фактична можливість впливу на відповідну земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону № 2456-ХІІ, охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій (за виключенням перелічених у частині першій ст. 60 Закону) покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Згідно з ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про землеустрій», проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про землеустрій», землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Згідно з до ст. 20 Закону України "Про землеустрій", землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Підставою для здійснення землеустрою, відповідно до ст. 22 Закону України «Про землеустрій» є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами, (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів (п. в) частини другої ст. 25 Закону України «Про землеустрій»).

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

Згідно з ст. 26 Закону України "Про землеустрій", замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Тобто, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Так, на території Новобаварського району м. Харкова знаходиться лісовий заказник місцевого значення «Григорівськиій бір» площею 76,0 га, оголошений природно-заповідним об`єктом рішенням Харківської обласної ради V сесії XXIII скликання від 23.02.1999 та передано під охорону ДКСП «Харківзеленбуд».

Доказів спростування вказаних обставин матеріали справи не містять.

Згідно відповіді Департаменту захисту довкілля та природокористування Харківської обласної державної адміністрації, викладеній у листі № 04.01-22-427 від 02.02.2022, лісовий заказник місцевого значення «Григорівський бір» знаходиться під охороною СКП «Харківзеленбуд» Харківської міської ради, на яке покладено зобов`язання щодо встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку. Рішенням 7 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 22.11.2006 № 185/06 затверджено проект землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного значення. Згідно матеріалів вищезазначеного проекту, який виконано СХІДГЕОІНФОРМ у 2006 році, об`єкт з назвою «Григорівський бір» визначено площею 77,223 га, з яких землі природоохоронного призначення становлять 75,96 га.

Згідно охоронного зобов`язання № 7-28-08-Зк/20ІЗ від 06.03.2013, зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» (м. Харків, Лісопаркове господарство квартали 7476) покладено на Спеціалізоване комунальне підприємство «Харківзеленбуд» в особі директора Блуда М.І.

Згідно з Положенням про лісовий заказник місцевого значення «Григорівський бір», затвердженим Наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області від 13.03.2013 № 30, заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, у відношенні до якого встановлений особливий режим охорони і використання природних ресурсів. Заказник загальною площею 76,0 га розташований в Жовтневому районі м. Харкова під охороною СКП «Харківзеленбуд» Харківської міської ради.

Відповідно до п. 1.6 Положення, територія заказника не вилучається із земель СКП «Харківзеленбуд», який здійснює свою діяльність на ній у відповідності з Конституцією України, Законом України «Про природно-заповідний фонд України», іншими законодавчими і нормативним актами та цим Положенням.

Відповідно до п. 1.7 Положення, СКП «Харківзеленбуд» несе повну відповідальність за належне утримання території Заказника, додержання встановленого режиму його охорони та збереження згідно з ст. ст. 26. 46, 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Крім того, згідно з п.п. 1.9, 1.10 Положення, межі Заказника встановлюються в натурі, оформляються відповідними знаками та інформаційними матеріалами, наносяться на планово-картографічні матеріали лісовпорядкування з детальною характеристикою в таксаційних описах, територіальних органів Держземагенства та СКП «Харківзеленбуд» та обов`язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій. Зміна меж, категорії та скасування статусу території Заказника проводяться відповідно до ст.51-54 Закону України «Про природно-заповідний фонд».

Згідно з проектом створення лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір», затвердженим Українським науково-дослідним інститутом екологічних проблем 1997, лісовий заказник створюється з метою збереження унікального для Лівобережного Лісостепу лісового масиву соснових насаджень, оточеного забудовою житлових кварталів великого промислового міста. Охорона заказника забезпечується у встановленому порядку відділом екології міської ради, органами лісової охорони. Територія заказника відзначається на місцевості знаками, оголошеннями, огорожами, тощо.

Згідно з ч. 7 Проекту створення, завданнями заказника «Григорівський бір» є збереження в природному стані унікального для лівобережного лісостепу особливо цінного лісового масив) «Григорівський бір» та вивчення процесів лісовідновлення, збереження у природному стані природного комплексу цінного у науковому та естетичному відношеннях соснового лісу, збереження місця зростання вид), що занесений до Червоної книги України (сон чорніючий), збереження місця зростання виду, що занесений до обласного списку рідкісних видів (конвалія), збереження місця зростання видів цінних лікарських та декоративних рослин.

Взяте на себе охоронне зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» у сукупності з правом користування вказаним заказником свідчить про обов`язок саме відповідача забезпечити організацію проведення робіт із винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» та закріплення їх в натурі (на місцевості), як і Харківської міської ради, як власника відповідного об`єкта.

Крім того, не зважаючи на здійснений Державною екологічною інспекцією у Харківській області плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог СКП «Харківзеленбуд» законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, відповідачем не вчинено жодних дій з метою погодження робіт щодо винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Враховуючи вказане вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що на СКП «Харківзеленбуд» покладено обов`язок із організації проведення робіт із винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» загальною площею 76,0 га та закріплення їх в натурі (на місцевості), виходячи з того, що відповідач фактично користується та володіє земельною ділянкою.

Невиконання наведеного обов`язку унеможливлює якісне забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження, оскільки межі заповідника чітко не визначені, а земельна ділянка до Державного земельного кадастру не внесена.

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в спірних правовідносинах бездіяльність відповідача, що виражена у формі невжиття заходів по винесенню меж Заказника місцевого значення та не закріпленню його меж в натурі (на місцевості), відсутністю інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка, не розроблення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно доводів апеляційної скарги про непідсудність даної справи суду адміністративної юрисдикції, колегія суддів зазначає наступне.

В правовідносинах, що склались між сторонами по справі предметом спору є визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача забезпечити проведення робіт із винесення меж лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Підставами позову, зокрема, є взяте на себе СКП «Харківзеленбуд» охоронне зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір», що по суті є публічно - правовими відносинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Так, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, або такий, що йому не суперечить. При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, оскільки визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/24198/16.

Отже, обов`язковою ознакою позовної форми захисту в адміністративному суді повинна бути наявність спору про публічне право.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Як зазначалося вище, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Охоронне зобов`язання за своєю правовою природою є адміністративним договором, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 4 КАС України визначено поняття адміністративного договору як спільно правового акту суб`єктів владних повноважень або правового акту за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону.

Охоронне зобов`язання щодо забезпечення режими охорони та збереження лісового заказника місцевого значення «Григорівський бір» є актом за участю суб`єкта владних повноважень, визначає права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління з охорони об`єкту природо-заповідного фонду) і укладається на підставі Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Вказане охоронне зобов`язання спрямоване на реалізацію норм Закону України «Про природно-заповідний фонд України», випливає з владних управлінських функцій суб`єкта владних повноважень, передбачених вказаним законом, а також містить владне зобов`язання для іншого суб`єкта.

Укладання охоронних зобов`язань спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони природо-заповідного фонду. Такими зобов`язаннями не вирішується питання власності на об`єкт природо-заповідного фонду, а встановлюється режим його охорони і збереження.

Однією із ознак, що дозволяють відрізнити адміністративний договір від цивільно-правового, є мета його укладення. З огляду на те, що сфера функціонування адміністративного договору - це відповідна система державного управління на будь-якому ієрархічному рівні, метою адміністративного договору є реалізація конкретних державних функцій, виражених у встановлених у законодавстві повноваженнях того чи іншого органу. У свою чергу, мета цивільно-правового договору - це задоволення потреб суб`єктів цивільно-правових відносин, отримання прибутку та відповідних майнових і немайнових благ, об`єктів цивільного обороту.

Таким чином, охоронне зобов`язання, укладене на підставі Закону України «Про природно-заповідний фонд України», є адміністративним договором.

Стосовно доводів відповідача щодо невірного обраного позивача по вказаній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 159 «Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища» припинено повноваження Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, до повноважень якого входило здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері організації, охорони та використання об`єктів природно-заповідного фонду.

Поряд із цим, питання забезпечення здійснення повноважень з охорони навколишнього природного середовища на місцевому рівні та передачі функцій від територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України урегульовано Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації повноважень органів виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів, у тому числі на місцевому рівні».

Так, повноваження територіальних органів центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища було передано обласним, Київській, Севастопольській міським державним адміністраціям.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Таким органом на території Харківської області є Харківська обласна державна адміністрація, до структури якої входить Департамент захисту довкілля та природокористування, основним завданням якого згідно положення, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 12.11.2020 за №737, є забезпечення реалізації державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Відповідно до Положення про Департамент захисту довкілля та природокористування ХОДА, Департамент є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, підпорядкований голові обласної державної адміністрації. Департамент у межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами, забезпечення екологічної та у межах своєї компетенції радіаційної безпеки на території Харківської області.

Відповідно до п. 6.49 Положення, Департамент виконує як уповноважений орган державного управління у галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду такі повноваження обласної державної адміністрації відповідно до чинного законодавства, зокрема, затверджує положення щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, організовує проведення розроблення проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, передає під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що фони займають, з оформленням охоронного зобов`язання, тощо.

Разом з цим, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», у зв`язку з утворенням військових адміністрацій начальником Харківської обласної військової адміністрації винесено розпорядження № 1В від 24.02.2022, відповідно до якого Харківська обласна державна адміністрація набуває статусу Харківської обласної військової адміністрації 24.02.2022.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що розпочалась 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України № 64/222 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» запроваджено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який триває і на момент розгляду справи.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військових адміністрацій їх статусу набувають відповідно районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу начальників відповідних військових адміністрацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Указом президента від 24.02.2022 №68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» утворено, серед іншого Харківську обласну військову адміністрацію, статусу якої набула відповідно Харківська обласна державна адміністрація та її структурі підрозділи.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним позовом Керівником Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області вірно визначено позивачем в даному спорі Харківську обласну військову адміністрацію.

Інші доводи апеляційної скарги на правомірність висновків суду першої інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 по справі №520/10011/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Мельнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 29.01.2024 року