Справа № 420/35259/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (вул.Чорноморського козацтва,103,офіс 428, м.Одеса, 65003) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби України за результатом якого позивач просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (65078, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А; ) про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000757/2 від 12.11.2023 року та №UA500500/2023/000759/2 від 12.11.2023 року;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А; ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОРЕСУРС» (; адреса: 65003, Одеська обл., м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 103, офіс 428) сплачений судовий збір у сумі 21 472 грн 00 коп. (двадцять одна тисяча чотириста сімдесят дві гривні).

В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» вказує, що з метою здійснення митного оформлення товару представником позивача подано дві митні декларації, в яких митна вартість товару була визначена за ціною інвойсів (рахунку-фактури) №23UA82U0 та №23UA21U0.

Позивач стверджує, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. Проте, Одеською митницею, всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданих митних декларацій та документів, винесені картки відмови у прийнятті митної декларації та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач вважає, що Одеською митницею в оскаржуваних рішеннях не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішеннях доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якого він не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) №23UA82U0 та №23UA21U0 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000757/2 від 12.11.2023 року та №UA500500/2023/000759/2 від 12.11.2023 року, а саме:

По (МД) № 23UA82U0 від 11.11.2023:

1) відповідно до п.п.в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

По (МД) № №23UA21U0 від 11.11.2023:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару

2) Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. Подані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість перевезення товару і не містять умов поставки, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

3) Сума передплати за банківським платіжним документом № 164 від 13.07.2023 та №173 від 29.08.2023 не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI. були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

На переконання відповідача, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару №UA500500/2023/000757/2 від 12.11.2023 року та №UA500500/2023/000759/2 від 12.11.2023 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС».

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Як встановлено судом, Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС»(Покупець, Україна) (далі за текстом «Позивач») та Компанією «GUANGLU ELECTRICAL CO.LTD.,» (Продавець, Китай) було укладено Контракт №8-10/01/2018 від 10.01.2018 року, відповідно до якого Продавець зобов`язується виготовити та передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити Товар в асортименті, кількості і за цінами, вказаними в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Країна походження Товару Китай.

Пункти 2.1., 2.2 Контракту передбачають, що орієнтовна вартість Контракту складає 990 000,00 Доларів США. Ціна на Товар встановлюється в доларах США на кожну партію Товару і вказується в рахунках-фактурах до цього Контракту. У вартість Товару входить вартість упаковки, маркування, доставки до порту і навантаження на борт судна.

Розділ 3 Контракту зазначає умови оплати, а саме Покупець зобов`язаний перевести авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунка-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунка-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

Пункт 4.1 Контракту вказує на те, що поставка здійснюється на умовах або FOB порт Ningbo (Нинбо), або FOB порт Shanghai (Китай), або FOB порт Zhangjiagang (Китай), або CFR порт Одеса (Україна) у відповідності з Інкотермс 2010 і обговорюються в інвойсі на кожну партію Товару, що відвантажується.

24.12.2021 року до Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 було укладено Додаткову угоду №9, за змістом якої в пункті 3. Умови оплати контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року пункти 3.2. та 3.3 читати в новій редакції: « 3.2 Покупець зобов`язаний внести авансовий платіж у розмірі 45% від загальної вартості рахунка-фактури (проформи) банківським переказом на рахунок Продавця. 3.3 Покупець виконує остаточний розрахунок на банківський рахунок Продавця за комерційним рахунком-фактурою протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати письмового повідомлення Продавцем про готовність відвантаження Продукції…»

29.12.2022 року до Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 було укладено Додаткову угоду №10, за змістом якої пункт 12.1 Строк дії Контракту читати в новій редакції: «Контракт вступає в силу з дати підписання його обома сторонами та діє до 31 грудня 2023 року».

На виконання Договору та з метою здійснення митного оформлення товарів, представником Позивача, (декларантом) було подано митну декларацію в якій митна вартість товару була визначена за ціною рахунку-фактури (інвойсу).

22.08.2023 року на адресу Позивача був направлений комерційний інвойс №RTGLDNP2305. Зазначені умови поставки FOB Shanghai port (Xingang). Порт навантаження Shanghai (Китай), порт розвантаження Одеса (Україна). В якому визначений наступний товар:

Двигун стандарту ГОСТ, з алюмінієвим корпусом, IP55, клас F;

Двигун стандарту ГОСТ, з чавунним корпусом, IP55, клас F;

Екс-двигун стандарту ГОСТ;

Трьохфазний мотор з чавунним корпусом, IP55, клас F;IE1;

Компенсаційний двигун з рельсом доданий до 2023.7.27;

Моторні запчастини;

Загальна кількість всього Товару, поставленого за цією поставкою 1053 шт., та загальною вартістю 209 671.13 доларів/ США.

А також вказані наступні примітки:

1. Колір: RAL5010 матовий;

2. Китайський підшипник в хорошій якості;

3. Ціни, наведені вище, є ціною FOB у доларах США;

4. Лак статора Просочення обов`язкове;

5. Термін дії: 10 днів.

05.07.2023 року Продавцем було складено Проформу-інвойс №RTGL-DNP2305, у якому зазначена загальна кількість Товару 1053 шт., вартість Товару 209 671.13 доларів США. З тими самими характеристиками, що зазначались в вищенаведених документах.

Контейнерний лист № RTGL-DNP2305 від 22.08.2023 року містить ті самі відомості про Товар. В цьому документі вказані детальні умови поставки та транспортування, а саме: номери контейнерів, розміри кейсів в яких поставлявся Товар, всі деталі про упаковку товару, та детальні характеристики самого Товару ..

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митні декларації (МД):

- № 23UA82U0 від 11.11.2023, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС», а саме:

Товар 1 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 7,5кВт, але не більш як 37кВт, нові: АИР 160S-2 1081 - 15kw- 25шт.АИР 160M-2 1081 - 18,5kw- 25шт.АИР 200M-4 1081 - 37kw- 10шт.АИМ 180M-2 1081 - 30kw- 6шт.АИМ 180M-4 3081 - 30kw- 2шт.АИМ 180M-8 1081 - 15kw1шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 2 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 220/380/660V потужністю понад 750Вт(0,75кВт), але не більш як 7,5кВт, нові: АИР 160S-8 1081 - 7,5kw- 10шт.АИМ 100S-2 2081 - 4kw- 4шт.АИМ 112M-2 1081 - 7,5kw16шт.АИМ 112M-2 2081 - 7,5kw- 3шт.АИМ 160S-8 3081 - 7,5kw- 6шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 3 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт, нові: АИР 280S-2 1001 - 110kw- 2шт.АИР 280M-2 1001 - 132kw- 2шт.АИР 280S-4 1001 - 110kw- 5шт.АИМ 280S4 1001 - 110kw- 6шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 4 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт, нові:2АИР 280S-2 1001 - 75kw- 1шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва- CN

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA82U0 від 11.11.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- пакувальний лист б/н від 22.08.2023 року;

- рахунок-фактура (інвойс) №RTGL-DNP2305 від 22.08.2023 року;

- рахунок-проформа №RTGL-DNP2305 від 05.07.2023 року;

- коносамент №WMSS23090501 від 17.09.2023 року;

- автотранспортна накладна №6433 від 07.11.2023 року;

- декларація про походження товару №RTGL-DNP2305 від 22.08.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №164 від 13.07.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №173 від 29.08.2023 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №07/11/23-5 від 07.11.2023

року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №09/11/23-1 від 09.11.2023

року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №10 від 29.12.2022

року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №8 від 01.06.2022 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є

виробник товарів, що декларуються №8-10/01/18 від 10.01.2018 року;

- договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 року.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митні декларації (МД):

- № 23UA21U0 від 11.11.2023, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС», а саме:

Товар 1 Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 7,5кВт, але не більш як 37кВт, нові: АИР 160S-2 1081 - 15kw10шт.АИР 180S-2 1081 - 22kw- 20шт.АИР 180M-2 1081 - 30kw- 30шт. АИР 132M-4 1081 - 11kw- 70шт.АИР 160M-4 1081 - 18,5kw- 10шт.АИР 160M-4 2081 - 18,5kw- 7шт.АИР 200M-4 1081 - 37kw- 10шт.АИР 160S-6 1081 - 11kw- 20шт.АИР 200M-6 1081 - 22kw10шт.АИР 200M-6 2081 - 22kw- 5шт.АИР 200L-6 1081 - 30kw- 8шт.АИР 225M-6 1081 - 37kw- 10шт.АИР 225M-8 1081 - 30kw- 5шт.АИМ 200M-2 1081 - 37kw- 2шт.АИМ 200M-4 3081 - 37kw- 6шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва- CN

Товар 2. Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 220/380/660V потужністю понад 750Вт(0,75кВт), але не більш як 7,5кВт, нові: АИР 100S-2 1081 - 4kw- 30шт.АИР 100L-2 1081 - 5,5kw- 50шт.АИР 90L-4 1081 - 2,2kw40шт.АИР 100S-4 2081 - 3kw- 50шт.АИР 112MA-6 1081 - 3kw- 30шт.АИР 112MB-6 1081 - 4kw- 30шт.АИМ 80B-4 1081 - 1,5kw- 20шт.АИМ 80B-4 2081 - 1,5kw- 25шт. Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торгівельна марка ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 3 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 220/380V потужністю не більш як 0,75кВт(750Вт), нові: АИР 56B-2 2081 - 0,25kw40шт.АИР 63A-2 1081 - 0,37kw- 50шт.АИР 71A-2 2081 - 0,75kw- 30шт.АИР 56B-4 2081 - 0,18kw- 50шт.АИР 80B-8 1081 - 0,55kw- 20шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 4 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт, нові: АИР 315S-2 1001 - 160kw- 2шт.АИР 315M-4 1001 - 200kw- 2шт.АИР 355M-6 1001 - 200kw- 2шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 5 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт, нові: АИР 250S-2 1081 - 75kw- 7шт.АИР 250S-6 1081 - 45kw- 6шт.АИР 250M-8 1081 - 45kw- 2шт.АИР 250S-2 1081 - 75kw- 2шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 6 - Частини, призначені виключно для електродвигунів, нові: Статор для електродвигуна / АИР 200L-2 Stator - 45kw- 8шт.Статор для електродвигуна / АИР 315S-2 Stator - 160kw- 4шт.Статор для електродвигуна / АИР 160M-4 Stator - 18,5kw8шт.Статор для електродвигуна / АИР 180S-4 Stator - 22kw- 10шт. Статор для електродвигуна / АИР 200L-4 Stator - 45kw- 8шт.Статор для електродвигуна / АИР 315S-4 Stator - 160kw- 2шт.Статор для електродвигуна / АИР 132M-4 Stator - 11kw4шт.Статор для електродвигуна / АИР 280S-4 Stator - 110kw- 6шт. Статор для електродвигуна / АИР 280M-4 Stator - 132kw- 4шт.Ротор для електродвигуна / АИР 200L-2 rotor - 45kw- 8шт.Ротор для електродвигуна / АИР 315S-2 rotor - 160kw4шт.Ротор для електродвигуна / АИР 160M-4 rotor - 18,5kw- 8шт.Ротор для електродвигуна / АИР 180S-4 rotor - 22kw- 10шт.Ротор для електродвигуна / АИР 200L-4 rotor - 45kw- 8шт.Ротор для електродвигуна / АИР 315S-4 rotor - 160kw2шт.Ротор для електродвигуна / АИР 132M-4 rotor - 11kw- 4шт.Ротор для електродвигуна / АИР 280S-4 rotor - 110kw- 6шт.Ротор для електродвигуна / АИР 280M-4 rotor - 132kw- 4шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва- CN.

Товар 7 - Електрична апаратура для комутації електричних кіл, для напруги не більш як 1000В. Призначені для електродвигунів, нові:M8 Клеммна втулка з різьбою - 50 комплектів;M10 Клеммна втулка з різьбою - 50 комплектів;M16 Клеммна втулка з різьбою - 10 комплектів; До комплекту клемної втулки з різьбою для вибухозахищеного двигуна входить: Латуні шпильки + ізолятори + гвинти + гайки + шайби + перемички між ізоляторами + керамічна втулка різьбова. Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва- CN

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA21U0 від 01.11.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- пакувальний лист б/н від 22.08.2023 року;

- рахунок-фактура (інвойс) №RTGL-DNP2305 від 22.08.2023 року;

- рахунок-проформа №RTGL-DNP2305 від 05.07.2023 року;

- коносамент №WMSS23090501 від 17.09.2023 року;

- автотранспортна накладна №5265 від 07.11.2023 року;

- автотранспортна накладна №7360 від 07.11.2023 року;

- автотранспортна накладна №9647 від 07.11.2023 року;

- декларація про походження товару №RTGL-DNP2305 від 22.08.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №164 від 13.07.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №173 від 29.08.2023 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №07/11/23-2 від 07.11.2023 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №09/11/23-3 від 07.11.2023 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №09/11/23-4 від 07.11.2023 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №09/11/23-3 від 09.11.2023 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №10 від 29.12.2022 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №8 від 01.06.2022 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №8-10/01/18 від 10.01.2018 року;

- договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 року.

Одеська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів. Внаслідок чого було прийнято рішення про коригування митної вартості стосовно митних декларацій:

(МД) № 23UA82U0 від 11.11.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000757/2 від 12.11.2023, а саме:

1) відповідно до п п.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

(МД) № №23UA21U0 від 11.11.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000759/2 від 12.11.2023, а саме:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару

2) Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару. Подані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість перевезення товару і не містять умов поставки, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

3) Сума передплати за банківським платіжним документом № 164 від 13.07.2023 та №173 від 29.08.2023 не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Не погоджуючись з такими рішеннями митного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою..

За приписами частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У відповідності з частиною 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція наведена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015р. у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 та у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 803/407/16.

Опрацювавши надані позивачем документи, митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, застосувавши резервний метод визначення митної вартості.

Наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом визначення митної вартості та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 12.03.2019 у справі № 803/3649/15.

Щодо включення до митної вартості такої складової, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. d п. 2 ст. 35 Конвенції про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11 квітня 1980 року крім випадків, коли сторони домовилися про інше, товар не відповідає договору, якщо він не затарований чи не упакований звичайним для таких товарів способом, а за відсутності такого - способом, який є належним для збереження й захисту даного товару.

Відповідно до п. 2.2 та 7. 1 Контракту від 10.01.2018 № 8-10/01-18 сторони домовилися, що у вартість товару входить вартість пакування, маркування, доставки до порту та завантаження на борт судна.

Пакування повинно забезпечити повне збереження товару та забезпечити транспортування всіма видами транспорту.

Відповідно до п. 4.1 Контракту поставка здійснюється на умовах або FOB порт Ningbo (Нінбо), або FOB порт Shanghai (Китай), або FOB порт Zhangjiagang (Китай), або CFR порт Одеса (Україна) відповідно до Інкотермс 2010 і обумовлюються в інвойсі на кожну партію товару, що відвантажується.

Відповідно до оскаржуваних рішень поставка товару здійснювалася на умовах FOB порт Shanghai відповідно до Інкотермс 2010.

Термін Інкотермс FOB передбачає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Тобто всі витрати до моменту переходу товару через поручні судна, які включають вартість його пакування та маркування, несе саме продавець.

Обов`язок поставити товар у придатному для безпечного транспортування стані, з відповідною упаковкою, покладається на продавця.

Таким чином, твердження відповідача, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо включення вартості упаковки до ціни товару є необґрунтованими.

Щодо посилання відповідача на те, що у довідках про транспортні витрати відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу, суд зауважує, що позивачем задля підтвердження розміру транспортних витрат було надано відповідачу довідки про транспортні витрати.

Частина 2 ст. 53 МК України передбачає надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому вказаною нормою не встановлено конкретних вимог щодо виду таких документів. Надані декларантом довідки є такими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

Верховний Суд в постанові від 31 травня 2019 року по справі №804/16553/14 (№К/9901/5149/18) зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Також суд зауважує, що чинним законодавством не встановлено типової форми довідки про транспортні витрати та не встановлено її обов`язкових реквізитів, з огляду на що, суд доходить висновку, що надані декларантом довідки про транспортні витрати є належними доказами розміру витрат на перевезення.

Щодо твердження відповідача про те, що сума передплати за банківським платіжним документом № 164 від 13.07.2023 та №173 від 29.08.2023 року не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року.

Згідно п.п.2.1,2.2 Контракту орієнтована сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п.3.2, 3.3.Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

Додатковою угодою №9 від 01.09.2022 внесено зміни до пунктів 3.2, 3.3 Контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 р. та викладено в наступній редакції:

« 3.2. Покупець зобов`язаний внести авансовий платіж у розмірі 45% від суми рахунку-фактури (проформи) банківським переказом на рахунок Продавця.

3.3. Покупець проводить остаточний розрахунок на банківський рахунок Продавця за комерційним рахунком-фактурою протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати письмового повідомлення Продавцем про готовність продукції до відвантаження».

Відтак, за банківськими платіжними документами ми №164 від 13.07.2023 та №173 від 29.08.2023 року було двічі внесено оплату по цій поставці, а саме у розмірі 83 247,52 доларів США (передплата - 45%) та 126 423,61 доларів США (інші 55% суми) за інвойсом RTGL-DNP 2305 від 05.07.2023 року. Ці цифри в загальній сумі становлять 209 671, 13 доларів США. Це і є повною оплатою відповідно до інвойсу RTGL-DNP 2305 від 05.07.2023 року.

Крім того, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15.

Отже, доводи митного органу в цій частині також не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої митної вартості товару судом не встановлено.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що висновки відповідача є протиправними та не відповідають наявним в матеріалах справи доказам та умовам поставки, визначеними сторонами зовнішньоекономічного контракту, оскільки подані позивачем для митного оформлення документи не містять розбіжностей в частині визначення загальної вартості товару, а наявні розбіжності не впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Щодо обраного відповідачем методу митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За змістом статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 МКУ прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію, у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При коригуванні митної вартості товарів за другорядними методами, передбаченими статями 59, 60 та 64 цього Кодексу, у рішенні обов`язково зазначаються помер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (пункту 2.1 розділу II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19.06.2018 у справі №826/6346/16.

Оскільки раніше суд дійшов висновку про відсутність у спірному випадку підстав для коригування митної вартості, то і обрання відповідачем резервного методу замість обраного позивачем є необґрунтованим.

Посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17.

Отже, вказані позивачем при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування додаткового методу визначення митної вартості товару.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення, прийняті Одеською митницею, є необґрунтованими, а відтак позовні вимоги ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (вул.Чорноморського козацтва,103,офіс 428, м.Одеса, 65003) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул.Івана та Юрія Лип,21-А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (65078, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А; ) про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000757/2 від 12.11.2023 року та №UA500500/2023/000759/2 від 12.11.2023 року.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОРЕСУРС» (; адреса: 65003, Одеська обл., м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 103, офіс 428) судовий збір у сумі 21 472 грн 00 коп. (двадцять одна тисяча чотириста сімдесят дві гривні).

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко