Справа № 140/30005/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/30005/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ВІК СОЛЮШЕН» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ВІК СОЛЮШЕН» (далі - позивач, ПП «ВІК СОЛЮШЕН») звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач1, ГУ ДПС у Волинській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач2, ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) від 11.08.2023 №9342008/44186356; зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну від 13.02.2023 №2 в ЄРПН.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП «ВІК СОЛЮШЕН» відповідно до приписів статей 187, 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) складено та здійснено спробу реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 13.02.2023 №2 на суму операції 1 403 500,00 грн, в т.ч, ПДВ 233 916,67 грн, в адресу ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК». Разом з тим, позивачем отримано квитанцію від 28.02.2023 № про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної, яка, окрім посилання на відповідність платника податків критеріям ризиковості, не містить жодної конкретизації щодо наявності інших підстав для зупинення податкової накладної, переліку документів, які необхідно надати, а також не надано розрахованих показників за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що пропозиція надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної нівелюється відсутністю конкретних причин зупинення реєстрації, що є порушенням законного права ПП «ВІК СОЛЮШЕН» на захист своїх інтересів.

Незважаючи на це, позивач звернувся до комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення накладної/розрахунку коригування в ЄРПН із поясненнями від 25.07.2023 №25/07-ДПС та надав наступні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції: контракт №02/21-ВІО/VІ від 01.10.2021, МД №22UА34U0 від 28.11.2022, інвойс №221123.19-ВІОС/VІКC від 23.11.2022, договір відповідального зберігання №15/21 від 15.04.2021, додаткову угоду №1 до договору відповідального зберігання №15/21 від 15.04.2021 на підтвердження факту придбання товару, договір купівлі-продажу транспортного засобу №06/23 від 13.02.2023, акт приймання-передачі транспортного засобу №06/23 від 13.02.2023, видаткову накладну №41 від 13.02.2023, рахунок №8 від 13.02.2023, платіжне доручення №7 від 13.02.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку на підтвердження факту реалізації товару.

За результатами розгляду вказаних документів позивач отримав повідомлення від 31.07.2023 №9269829/44186356 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, в якому причиною його направлення зазначено: відсутні підтверджуючі документи щодо транспортування, довіреності, відсутні розрахунки з нерезидентом.

ПП «ВІК СОЛЮШЕН» подано повідомлення від 04.08.2023 №04/08-ДПС про надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній від 13.02.2023 №2, до якого додатково долучено копію платіжної інструкції в іноземній валюті від 02.08.2023 №74.

Стосовно транспортування звертає увагу, що згідно умов контракту №02/21-BIO/VI від 01.10.2021, МД №22UA34U0 від 28.11.2022 та інвойсу №221123.19-BIOC/VIKS від 23.11.2022 умовою поставки було DAP Луцьк, які покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи будь-які збори для експорту з країни відправлення, що в свою чергу виключає співпрацю ПП «ВІК СОЛЮШЕН» з організаціями по доставці чи здійснення такої самостійно.

Як слідує із наданого договору відповідального зберігання №15/21 від 15.04.2021, місцем зберігання транспортного засобу було село Струмівка, вул.Рівненська, 74. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №06/23 від 13.02.2023 та акту приймання-передачі транспортного засобу №06/23 від 13.02.2023 місцем передачі транспортного засобу є: Волинська область, Луцький район, село Струмівка, вулиця Рівненська, 74.

Отже, транспортування до ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК» також не відбувалось, про що зазначалось контролюючому органу в повідомленні від 04.08.2023 №04/08-ДПС про надання додаткових пояснень.

Проте, комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 11.08.2023 №9342008/44186356 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 13.02.2023 №2 з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Позивач вказує, що в графі додаткова інформація відповідачем1 не конкретизовано яких саме, на думку комісії, документів не подано для прийняття позитивного рішення, що свідчить лише про формальний підхід до розгляду документів, свідоме ігнорування фактів та документів, про перевищення наданих повноважень контролюючим органом.

Також звертає увагу, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

З огляду на викладене позивач вважає рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Волинській області від 11.08.2023 №9342008/44186356 незаконним та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.53).

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву (а.с.56-59) позовних вимог не визнала та зазначила, що ПП «ВІК СОЛЮШЕН» складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 13.02.2023 №2 на загальну суму 1 403 500,00 грн, в тому числі ПДВ 233 916,67 грн за продаж сідельного тягача MAN TGX 18.480 №WMA05XZZ9FM666726.

Відповідно до квитанції від 28.02.2023 реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Для підтвердження реєстрації податкової накладної від 13.02.2023 №2 позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 26.07.2023 №1 та документи в кількості 13 додатків.

За результатом аналізу поданого платником податку пакету документів, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН направлено на адресу суб`єкта господарювання повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН податкову накладну від 31.07.2023 №9269829/44186356, а саме: копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних первинних документів щодо постачання, придбання товарів послуг, транспортування продукції розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Також у повідомленні зазначена додаткова інформації, а саме: відсутні підтверджуючі документи щодо транспортування, довіреності. Відсутні розрахунки з нерезидентом.

Позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 04 08 2023 №2, та документи в кількості 2 додатки.

За результатами розгляду поданих документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення від 11.08.2023 №9342008/44186356 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.02.2023 №2 з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платником податку.

Представник відповідачів вказує, що на розгляд комісії не було надано товарно-транспортних накладних, тобто неможливо встановити, яким чином відбулась поставка товару. Також відсутні розрахунки з нерезидентом, які передбачають розгляд операцій оплати придбання, продажів та відвантаження товарів. Звертає увагу, що позивачем не надано доручення №1 від 13.02.2023, яке передбачене актом прийняття-передачі від 13.02.2023 №06/23. В наданій платіжній інструкції №7 від 13.02.2023 відсутні підписи та печатки банку.

Окрім того зазначає, що позовні вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, слід розцінювати саме як вимога про втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З наведених підстав просить в задоволенні позову ПП «ВІК СОЛЮШЕН» відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив (а.с.63-65) представник позивача підтримав позовні вимоги, додатково наголосив, що ПП «ВІК СОЛЮШЕН» не здійснювало жодного транспортування транспортного засобу в рамках спірної господарської операції; на підтвердження оплати нерезиденту до повідомлення від 04.08.2023 №04/8-ДПС додатково надано копію платіжної інструкції в іноземній валюті від 02.08.2023 №74; надана платіжка є витягом з клієнт банку, а відтак не може містити підписів чи печаток банку, проте в сукупності з ОСВ підтверджує здійснення оплати. Вказує, що з наданих документів чітко вбачається фактичний рух активів в обидві сторони - поставка транспортного засобу та отримання коштів за нього. Поряд з цим, враховуючи проходження митного оформлення товару, випущення його у вільний обіг відповідним органом є беззаперечним підтвердженням здійснення такої операції, тобто фактичного руху активів між сторонами. Також зауважив, що предметом даної адміністративної справи є не сам факт наявності чи відсутності повноважень щодо зупинення реєстрації податкових накладних, які є дискреційними повноваженнями, а питання правомірності прийняття цих рішень, дотримання законодавства при їх прийнятті, дослідження факту не перевищення контролюючим органом своїх повноважень.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд встановив, що між компанією «Bio-Chemical Engineering s.r.o.» (продавець) та ПП «ВІК СОЛЮШЕН» (покупець) укладено контракт від 01.10.2021 №02/21-ВІО/VІ, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні, сідельні тягачі нові та бувші у використанні, причіпи, напівпричіпи нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні, нові та бувші у використанні мотоцикли, квадроцикли та іншу мототехніку нову та бувшу у використанні (а.с.31-33).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 вказаного контракту загальна вартість діючого контракту становить 5000000,00 Євро. Ціни на товар будуть зазначені в інвойсах (та/або проформі інвойс) для відповідної поставки і встановлюються в Євро.

На підставі вказаного договору та згідно із інвойсом від 23.11.2022 №221123.19-ВІОС/VІКC (а.с.36) позивач придбав у компанії «Bio-Chemical Engineering s.r.o.» сідельний тягач MAN TGX №WMA05XZZ9FM666726, який був розмитнений та ввезений на територію України згідно вантажно-митної декларації №22UА34U0 від 28.11.2022 (а.с.34-35).

В подальшому, між ПП «ВІК СОЛЮШЕН» (продавець) та ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23, предметом якого був вказаний сідельний тягач (а.с.40-41).

На виконання умов вказаного договору 13.02.2022 позивач передав ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК» сідельний тягач MAN TGX №WMA05XZZ9FM666726, що підтверджується видатковою накладною від 13.02.2023 №41 на суму 1 403 500,00 грн, в тому числі ПДВ 233 916,67 грн (а.с.43) та актом приймання-передачі транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23 (а.с.42).

Оплату за товар ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК» здійснено на підставі рахунку на оплату від 13.02.2023 №8 (а.с.44) та згідно з платіжною інструкцією від 13.02.2023 №7 (а.с.45), що також підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за лютий 2023 року (а.с.47).

За наслідками вищезазначеної господарської операції ПП «ВІК СОЛЮШЕН» складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 13.02.2023 №2 на суму поставки 1 169 583,33 грн, ПДВ 233 916,66 грн (а.с.16).

Як вбачається із квитанції від 28.02.2023, реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПK України у зв`язку із тим, що податкова накладна складена та подана платником податків, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У квитанції також було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.17).

Для підтвердження реєстрації спірної податкової накладної позивач подав до контролюючого органу лист від 25.07.2023 №25/07-ДПС (а.с.27-30) та наступні документи: контракт від 01.10.2021 №02/21-ВІО/VІ, МД №22UА34U0 від 28.11.2022, інвойс від 23.11.2022 №221123.19-ВІОС/VІКC, договір відповідального зберігання від 15.04.2021 №15/21, додаткову угоду від 01.11.2022 №1 до вказаного договору, договір купівлі-продажу транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23, акт приймання-передачі транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23, видаткову накладну від 13.02.2023 №41, рахунок від 13.02.2023 №8, платіжне доручення від 13.02.2023 №7, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку (а.с.31-47).

За результатами розгляду вказаних документів ГУ ДПС у Волинській області було надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 31.07.2023 №9269826/44186356, яким запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання, придбання товарів, транспортування продукції; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі додаткова інформація зазначено про відсутність підтверджуючих документів щодо транспортування, довіреності, відсутні розрахунки з нерезидентом (а.с.24-26).

Позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній від 04.08.2023 №04/8-ДПС (а.с.20-21), до яких було долучено копію платіжної інструкції від 02.08.2023 №74 (а.с.22).

11.08.2023 комісією ГУ ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення №9342008/44186356, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 13.02.2023 №2 з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН платником податків (а.с.18-19).

ПП «ВІК СОЛЮШЕН», не погоджуючись із рішенням комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, звернулося із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Відповідно до пункту 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Нормами пункту 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 8 Порядку №1165 передбачено, що платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Згідно пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені додатком №1 до Порядку №1165.

Зокрема, згідно із пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, одним із таких критеріїв є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як установлено судом, реєстрація спірної податкової накладної була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до пункту 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.

Пунктом 9 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01.06.2020 № 261).

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що до контролюючого органу від позивача надійшли пояснення від 25.07.2023 №25/07-ДПС (а.с.27-30) та наступні документи для підтвердження реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 13.02.2023 №2 в ЄРПН: контракт від 01.10.2021 №02/21-ВІО/VІ, МД №22UА34U0 від 28.11.2022, інвойс від 23.11.2022 №221123.19-ВІОС/VІКC, договір відповідального зберігання від 15.04.2021 №15/21, додаткова угода від 01.11.2022 №1 до вказаного договору, договір купівлі-продажу транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23, акт приймання-передачі транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23, видаткова накладна від 13.02.2023 №41, рахунок від 13.02.2023 №8, платіжне доручення від 13.02.2023 №7, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ОСВ по 361 рахунку (а.с.31-47).

Враховуючи норми пункту 9 Порядку №520 ГУ ДПС у Волинській області було надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 31.07.2023 №9269826/44186356, яким запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання, придбання товарів, транспортування продукції; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі додаткова інформація зазначено про відсутність підтверджуючих документів щодо транспортування, довіреності, відсутні розрахунки з нерезидентом. (а.с.24-26).

Позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній від 04.08.2023 №04/8-ДПС (а.с.20-21), до яких було долучено копію платіжної інструкції від 02.08.2023 №74 (а.с.22).

Однак, 11.08.2023 комісією ГУ ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення №9342008/44186356, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 13.02.2023 №2.

Підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН стало ненадання / часткове надання позивачем додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН платником податків (а.с.18-19).

Суд звертає увагу на те, що при розгляді таких спорів необхідно встановити настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в ЄРПН.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Тому, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 13.02.2023 між ПП «ВІК СОЛЮШЕН» (продавець) та ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №06/23, предметом якого був сідельний тягач MAN TGX 18.480 № НОМЕР_1 (а.с.40-41).

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору продаж транспортного засобу за домовленістю сторін вчиняється за 1 403 500,00 грн, в тому числі ПДВ 233 916,67 грн, які попередньо отримує продавець від покупця, оскільки сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору застосовуються до передачі транспортного засобу по акту приймання-передачі.

На підставі рахунку на оплату від 13.02.2023 №8 (а.с.44) та згідно з платіжною інструкцією від 13.02.2023 №7 (а.с.45) ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК» перерахувало на рахунок позивача кошти в сумі 1 403 500,00 грн.

Вказані обставини також підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за лютий 2023 року (а.с.47).

Згідно із пунктом 3.1, 3.2 договору транспортний засіб передається продавцем за актом приймання-передачі, що є невід`ємною частиною даного договору. Транспортний засіб вважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акут приймання-передачі.

На виконання умов вказаного договору 13.02.2022 позивачем передано ТОВ «ЮСБ-ЛОГІСТИК» сідельний тягач MAN TGX №WMA05XZZ9FM666726, що підтверджується видатковою накладною від 13.02.2023 №41 на суму 1 403 500,00 грн, в тому числі ПДВ 233 916,67 грн (а.с.43) та актом приймання-передачі транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23 (а.с.42).

Таким чином, суд зауважує, що у даному випадку ПП «ВІК СОЛЮШЕН» надало податковому органу документи на підтвердження настання обох подій, з якими чинне законодавство пов`язує право платника на віднесення сум податку до податкового кредиту: першої події - оплати товару, що підтверджується рахунком на оплату від 13.02.2023 №8, платіжним доручення від 13.02.2023 №7, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за лютий 2023 року, та другої події - факту поставки товару, що підтверджується видатковою накладною від 13.02.2023 №41 та актом приймання-передачі транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23.

Суд звертає увагу, що форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН (додаток 1 до Порядку №520) визначає обов`язок комісії регіонального рівня у графі «додаткова інформація» зазначити конкретні документи, які ненадані платником або складені з порушенням законодавства, однак в оскаржуваному рішенні вказана графа взагалі не заповнена.

Надсилаючи позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 31.07.2023 №9269826/44186356, відповідач1 в графі додаткова інформація зазначив про відсутність підтверджуючих документів щодо транспортування, довіреності, відсутні розрахунки з нерезидентом (а.с.24-26).

Однак як встановлено судом, після отримання такого повідомлення позивач додатково подав до контролюючого органу докази розрахунків з нерезидентом, а саме: копію платіжної інструкції в іноземній валюті від 02.08.2023 №74 (а.с.22).

Суд констатує, що умови договору купівлі-продажу транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23 не передбачали його транспортування.

Натомість на розгляд комісії ГУ ДПС у Волинській області позивач надав договір відповідального зберігання від 15.04.2021 №15/21, укладений між ПП «ВІК СОЛЮШЕН» (автовласник) то ТОВ «Луцький авторемонтний завод» (зберігач), відповідно до якого автовласник передає, а зберігач приймає на безоплатне відповідальне зберігання нові та бувші у використанні автотранспортні засоби в кількості та комплектності згідно з актами передачі приймання, які є невід`ємним частинами цього договору (а.с.37-38).

Згідно із пунктом 1.2. вказаного договору місцезнаходження майна під час зберігання: село Струмівка, вулиця Рівненська, 74 (площадка для стоянки автотранспортних засобів площею 1000 м2).

У свою чергу, відповідно до пункту 3.3 договору купівлі-продажу транспортного засобу від 13.02.2023 №06/23 місце передачі транспортний засіб за актом приймання-передачі сторони визначили: вулиця Рівненська, 4, прим. 1-36, село Струмівка, Луцький район, Волинська область, тобто за місцем зберігання відповідно до договору відповідального зберігання від 15.04.2021 №15/21.

Викладені у відзиві на позовну заяву доводи представника відповідачів про те, що в платіжній інструкції від 13.02.2023 №74 відсутні підписи та печатки банку, суд відхиляє як такі, що не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

При цьому, суд зауважує, що вказана платіжна інструкція містить штамп АТ «Перший український міжнародний банк» про проведення платежу банком 13.02.2023.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, для підтвердження реєстрації спірної податкової накладної позивач надав контролюючому органу також ОСВ по 361 рахунку, в якій відображена оплата згідно із вищезазначеним платіжним дорученням, що в свою чергу підтверджує безсумнівність здійснення оплати за товар.

Посилання представника відповідача на ненадання платником документів доручення №1 від 13.02.2023, яке передбачене актом прийняття-передачі від 13.02.2023 №06/23, суд вважає необґрунтованим, оскільки відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27.04.2023 у справі №460/8040/20, у якій суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

На думку суду, подані позивачем документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та були достатніми для реєстрації податкової накладної від 13.02.2023 №2 в ЄРПН і в суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.

Крім того, суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 19.07.2023 у справі №420/7850/22, від 29.06.2023 у справі №500/2655/22, від 20.06.2023 у справі справа № 200/6012/20-а, від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20, від 16.09.2022 у справі №380/7736/21.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів на підтвердження здійснення господарських операцій, наданих як відповідачеві1, так і суду, а також враховуючи, що їх достатність для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачем, суд дійшов висновку, що комісія ГУ ДПС у Волинській області не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної від 13.02.2023 №2 в ЄРПН.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 11.08.2023 №9342008/44186356, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 13.02.2023 №2 в ЄРПН, а тому позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 13.02.2023 №2 в ЄРПН, то суд враховує таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування..

Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем1, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної від 13.02.2023 №2 в ЄРПН, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у пунктом 50 рішення від 13.01.2011 у справі Чуйкіна проти України (заява №28924/04) констатував: що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пунктом 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пунктом 25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 13.02.2023 №2 в ЄРПН подану ПП «ВІК СОЛЮШЕН».

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані зі сплатою судового збору, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України»,заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункт 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 17.08.2023 №17/08-23, укладений між ПП «ВІК СОЛЮШЕН» та Адвокатським об`єднанням «БОНА ФІДЕ» та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АО «БОНА ФІДЕ» (а.с.48-51).

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги предметом договору є надання об`єднанням комплексу юридичних послуг по оскарженню рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Волинській області від 11.08.2023 №9342008/44186356.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що комплекс юридичних послуг включає в себе: аналіз наданого замовником пакету документів (пп.1.2.1), надання усної консультації за результатом розгляду пакету документів (пп.1.2.2), складання та оформлення позовної заяви (пп.1.2.3), супровід адміністративної справи в суді (пп.1.2.4), юридичні послуги щодо реалізації судового рішення (пп.1.2.5), у разі необхідності підготовка та подача до відповідних осіб запитів (пп.1.2.6), здійснення інших дій щодо виконання умов договору (пп.1.2.7).

Згідно із пунктом 3.1 договору за надання комплексу юридичних послуг, передбачених підпунктами 1.2.1-1.2.4 договору, замовник сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого становить фіксовану суму 2500,00 грн. Гонорар сплачується на підставі акту про надання правничої допомоги впродовж 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання остаточного рішення суду у справі.

Таким чином, розмір гонорару адвоката встановлений договором у фіксованому розмірі, отже є визначеним, та не потребує детального опису робіт, визначеного частиною четвертою статті 134 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 10.11.2022 у справі №640/24023/21, від 18.08.2022 у справі № 340/323/21.

Також суд зауважує, що КАС у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, безвідносно до наявності в матеріалах справи відповідних платіжних документів.

Таке застосування норм статті 139 КАС відповідає правовому висновку Верховного Суду, який зроблений, зокрема в постановах від 26.06.2019 у справі №813/481/18, від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, від 25.05.2021 у справі № 640/2076/19.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву заперечив проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу з огляду на те, що у поданих документах жодним чином не обґрунтовано заявлену фахівцем у галузі права та адвокатом вартість послуг з посиланням на первинні документи.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

При визначенні суми відшкодування суд, з урахуванням вимог заперечення на клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд в постановах від 22.12.2020 у справі №520/8489/19, від 07.05.2020 у справі №320/3271/19, від 10.03.2020 у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

У постанові від 20.06.2023 у справі №280/5922/21 Верховний Суд зазначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, при розгляді заперечень відповідача встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що заперечення представника відповідачів в цій частині не є обґрунтованими, оскільки не містять доводів щодо неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу.

Отже, сума витрат на правничу допомогу, яка договором встановлена у фіксованому розмірі, підлягає стягненню в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю відповідачами її неспівмірності обставинам справи.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 5184,00 грн, в тому числі судовий збір в сумі 2684,00 грн, сплачений згідно із платіжним дорученням від 19.09.2023 №3626 (а.с.15) та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.08.2023 №9342008/44186356.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Приватним підприємством «ВІК СОЛЮШЕН» податкову накладну від 13.02.2023 №2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Приватного підприємства «ВІК СОЛЮШЕН» судові витрати в розмірі 5184,00 грн (п`ять тисяч сто вісімдесят чотири грн 00 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «ВІК СОЛЮШЕН» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, 76А, );

Відповідач1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679);

Відповідач2: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій