Справа № 520/13166/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 р. Справа № 520/13166/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.08.23 по справі № 520/13166/23

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних виплат та соціального захисту

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 , апелянт) звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних виплат та соціального захисту (далі відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не підготуванні та неподанні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ГУ ПФУ в Харківській області) оновлених довідок про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон 2262-ХІІ), ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ), в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб вказати розміри посадового окладу та окладу за військове звання» (далі Постанова КМУ №704), визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 до Постанови КМУ № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020 та з 01.02.2021;

- зобов`язати відповідача підготувати та подати до ГУ ПФУ в Харківській області оновлені довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону № 2011-XII, в яких на підставі Постанови КМУ № 704, визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 до Постанови КМУ № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020 та з 01.02.2021.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 позовну заяву залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального, неповне з`ясування обставин справи, просив суд рішення скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідно до наказу МВС України від 25.02.2019 «129 Про визначення в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії» (зі змінами) (далі наказ МВС України №129) територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву визначено уповноваженими установами за видачу довідок про розмір грошового забезпечення з покладенням таких функцій на відповідні сектори (відділ) із соціально-гуманітарних питань цих державних установ.

Територіальні медичні об`єднання МВС України по областях, місту Києву, зокрема, ДУ «ТМО по Харківській області», не мають повноважень щодо виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунок пенсії та про це прямо не вказано в підпункті 2 пункту 1 наказу МВС України №129.

Також звертає увагу на те, що позивач є колишнім військовослужбовцем, а не колишнім працівником міліції, який проходив службу в територіальних органах внутрішніх справ.

Зазначає, що сектор із соціальних питань і роботи з постраждалими та членами їх сімей ДУ «ТМО МВС України по Харківські області», яким розглянуто заяву позивача щодо складання довідок про розмір грошового забезпечення та до якого позивач не звертався є таким, що не входить до складу ДУ «ТМО по Харківській області» та не визначений у наказі МВС України №129 наказом визначено сектор (відділ) із соціально-гуманітарних питань.

Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано висновки щодо застосування норм права викладених у постановах Верховного Суду від 09.05.2023 №380/5158/22, від 02.08.2022 по справі №440/6017/21.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач звернувся до суду з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, який визначено ч.2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Посилається на постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.04.2023 справі №380/14933/22.

24.10.2023 на адресу суду від позивача надійшли пояснення, в яких він посилається на постанови Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №500/1433/21, від 05.04.2019 справі №809/248/18, від 31.08.2022 у справі № 120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, від 14.09.2022 у справі №500/1886/21, від 22.09.2022 у справі №500/3840/21. А також зазначає, що по даній справі не застосовується обмеження строків, про що свідчить постанова Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №380/7813/22.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, відзиву на апеляційну скаргу, додаткових письмових пояснень апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного судового рішення, норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час судового розгляду встановлено наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію, передбачену Законом №2262-ХІІ.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив підготувати та надати до ГУ ПФУ в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, ст. 9 Закону № 2011-XII, в яких на підставі Постанови КМУ № 704 вказати розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020 та з 01.02.2021.

05.04.2023 листом № П-4692/49-5992-2023 відповідач повідомив позивача про надсилання заяви за належністю на адресу Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області для розгляду та надання відповіді заявнику.

Листом Територіального медичного об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області від 28.04.2023 № 33/41-1410 повідомлено, що розглянуто заяву позивача та роз`яснено про відсутність підстав для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення, в тому числі і станом на 29.01.2020, 01.01.2021 з огляду відсутності підстав для проведення перерахунку пенсій та ненадходження до МВС списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на даний час питання стосовно видачі довідки про розмір грошового забезпечення для колишніх працівників міліції, які проходили службу в територіальних органах внутрішніх справ передано до територіальних медичних об`єднань Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києві, в даному випадку до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області», тобто вимоги позивача до відповідача є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ, яким визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ст. 51 Закону № 2262-ХІІ визначає, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Разом з цим, надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині визначення МВС України належним відповідачем у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції, після отримання відзиву МВС України на адміністративний позов ОСОБА_1 , було направлено лист позивачу про надання згоди на заміну відповідача - Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області".

У заяві від 13.07.2023 позивач висловив незгоду у заміні відповідача.

Процедуру організації роботи в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ та з інших соціальних питань, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року № 760 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 жовтня 2018 року за № 1152/32604, далі - Інструкція № 760).

Згідно з пунктами 1, 4 частини 1 розділу ІІ Інструкції № 760 уповноважені структурні підрозділи: організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

При цьому, відповідно до частини 3 розділу І Інструкції № 760 уповноважені структурні підрозділи це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Відповідно до Положення про ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", затвердженого наказом МВС України від 10.03.2020 № 242 ДУ "ТМО МВС України по Харківській області" є самостійним державним багатопрофільним закладом охорони здоров`я, який об`єднує в собі лікувально-профілактичні та інші заклади, що здійснюють на основі ліцензії медичне забезпечення осіб, які відповідно до законодавства мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС.

Відповідно до наказу МВС України від 25.09.2018 № 787 "Про організаційно-штатні зміни", у 2019 році при територіальних медичних об`єднаннях Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києву розпочали свою роботу сектори із соціально-гуманітарних питань.

Згідно з Положенням про сектор із соціально-гуманітарних питань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", затвердженого наказом начальника установи від 03.04.2019 № 22, сектор є самостійним структурним підрозділом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", який організовує та здійснює діяльність із пенсійних, соціальних та гуманітарних питань.

Згідно з пунктом 7 розділу III Положення про сектор із соціально-гуманітарних питань ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", затвердженого наказом начальника установи від 03.04.2019 № 22, до функцій сектору належить, в тому числі:

направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів щодо призначення та/або перерахунку раніше встановлених пенсій пенсіонерам МВС України, особам які мають право отримувати пенсію за втратою годувальника тощо;

надання до уповноваженого структурного підрозділу МВС матеріалів щодо призначення (перерахунку) пенсій пенсіонерам МВС України, особам, які мають право отримувати пенсію по втраті годувальника, документів, що є підставою для отримання пільг, посвідчень, оформлення довідок про грошове забезпечення тощо;

підготовка та видача довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерам МВС України у відповідності до наказу МВС України від 16.04.2021 № 291 «Про внесення змін до наказу МВС України від 25.02.2019 №129».

З наведеного слідує, що саме до компетенції ДУ "ТМО МВС України по Харківській області", зокрема сектору із соціально-гуманітарних питань, належить підготовка та видача довідок про розмір грошового забезпечення пенсіонерам МВС України у відповідності до наказу МВС України від 16.04.2021 № 291 «Про внесення змін до наказу МВС України від 25.02.2019 № 129».

Враховуючи те, що позивач був звільнений з органів МВС України, отримує пенсію за вислугу років, та предметом позову є виготовлення та надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 до Постанови КМУ № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії, то колегія суддів зазначає, що вимоги у спірних правовідносинах мають бути зверненні до належного відповідача - Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", а не до МВС України, який, враховуючи предмет позову, не уповноважений видавати відповідні довідки.

Проте, як зазначалось вище, позовні вимоги заявлено позивачем до МВС України, тобто до неналежного відповідача.

З приводу наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина 4 статті 48 КАС України).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вказує відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.

За правилами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права зокрема була висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечував проти заміни відповідача, проте суд, в порушення вимог ч. 4 ст. 48 КАС України, не залучив в якості другого відповідача Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області".

Колегія суддів наголошує, що важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визначені в Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.

Суд повинен дотримуватися принципу верховенства права, одним з елементів якого є доступ до суду, який відповідно до статті 6 КАС України застосовується адміністративними судами з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, встановивши що питання стосовно видачі довідки про розмір грошового забезпечення для осіб, які проходили службу в територіальних органах внутрішніх справ передано до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", не залучив останню в якості другого відповідача, чим допустив порушення норм процесуального права, що призвело позбавлення позивача права на належний судовий захист.

Враховуючи те, що суд першої інстанції, не здійснивши заміну неналежної сторони, а суд апеляційної інстанції позбавлений таких процесуальних можливостей, то колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" не має повноважень щодо виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії колегія суддів вважає необґрунтованими з урахуванням вище зазначених правових норм.

Посилання апелянта на практику Верховного Суду, а саме постанову від 09.05.2023 по справі №380/5158/22, в обґрунтування залучення МВС України в якості належного відповідача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в зазначеній постанові Верховного Суду відсутні правові висновки стосовно притягнення в якості належного відповідача - МВС України по даній категорії спорів. Із мотивувальної частини зазначеної постанови Верховного Суду не вбачається, що позивач по справі №380/5158/22 займав аналогічну посаду апелянта (позивача) по справі що розглядається.

Щодо інших доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 242, 243, 311, 315, 316, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2023 року по справі № 520/13166/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін