Справа № 600/6344/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Чернівці Справа № 600/6344/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконним рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконним звернення начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області В.В. Пономаренка про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що в провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала справа №600/3383/23-а щодо оскарження постанови №352896 від 02 травня 2023 року про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу. Позивач вважає, що начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області В.В. Пономаренком всупереч пункту 29 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті до Вижницького відділу ДВС у Вижницькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) була скерована постанова №352896 про застосування адміністративного-господарського штрафу до позивача, внаслідок чого 04 серпня 2023 року було відкрито виконавче провадження, в межах якого прийнято ряд постанов, що порушують майнові права позивача. Позивач вказує, що протиправність дій відповідача полягає у пред`явлені постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу як виконавчого документу до виконання до закінчення строку добровільної сплати штрафу.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому наголошується на тому, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень - постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №352896 від 02 травня 2023 року. Також зазначив, що Чернівецьким окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №600/3383/23-а від 18.10.2023 року за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, яким в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Наполягає, що доводи та твердження позивача не підтверджують факту порушення Укртрансбезпекою законодавства України, а постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є законною і не підлягає скасуванню.

Від позивача до суду відповідь на відзив не надходила.

Клопотань про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання до суду не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 травня 2023 року начальником Відділу Державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №352896 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 грн.

21 липня 2023 року начальник Відділу Державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Вижницького відділу ДВС у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з заявою про відкриття виконавчого провадження (вих. №55129/42/24-23) на підставі постанови №352896 від 02 травня 2023 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, державним виконавцем Вижницького відділу державної виконавчої служби у Вижницькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04 серпня 2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови №352896 від 02 травня 2023 року.

З огляду на встановлені обставини справи та предмет позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій або наданні адміністративних послуг. Адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень. При цьому рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути оскаржено, у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Під рішенням розуміється владне волевиявлення суб`єкта владних повноважень, викладене за встановленою формою, спрямоване на врегулювання тих чи інших суспільних відносин, що має обов`язковий характер та породжує певні правові наслідки.

На переконання суду, звернення начальника Відділу Державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті №55129/42/24-23 від 21.07.2023 року (заява про відкриття виконавчого провадження) не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, адже не є актом правозастосування, а фактично є діями, що спрямовані на примусове виконання чинної на час такого звернення постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Таке звернення саме по собі не порушує прав позивача, і фактично, вичерпало свою дію після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, помилковою є позиція позивача щодо оскарження звернення начальника Відділу Державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті за №55129/42/24-23 від 21.07.2023 року (заява про відкриття виконавчого провадження) як рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає, що належним способом захисту порушених, на думку позивача, прав у правовідносинах з Державної службою України з безпеки на транспорті є оскарження постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу №352896 від 02 травня 2023 року або ж, з огляду на доводи та зміст позову, у відносинах з органом державної виконавчої служби - оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови №352896 від 02 травня 2023 року.

Однак такі постанови не є предметом цього позову.

До того ж суд звертає увагу, що позивач вже реалізував своє процесуальне право на оскарження в судовому порядку постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу №352896 від 02 травня 2023 року (справа №600/3383/23-а).

Таким чином, оскільки звернення начальника Відділу Державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті листом №55129/42/24-23 від 21.07.2023 року (заява про відкриття виконавчого провадження) не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, яке може бути оскаржено, і навіть, скасування якого, як того просить позивач, не призведе до відновлення порушених, на думку позивача, прав та інтересів, то суд приходить до висновку про безпідставність даного позову.

Позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушених прав.

Наведене зумовлює прийняття рішення про відмову у позові.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтями 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення цього позову.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 29 січня 2024 року.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 (с. Банилів, Вижницький район, Чернівецька область, РНОКПП - НОМЕР_1 ), відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01132, код ЄДРПОУ - 39816845).

Суддя О.П. Лелюк