Справа № 460/21363/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2024 року м. Рівне №460/21363/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМАП-ТРАНС"
доВідділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання незаконною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІМАП-ТРАНС» (далі позивач) звернулось з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області (далі відповідач), в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області № 023972 від 22.08.2023 про застосування стосовно ТОВ «ВІМАП-ТРАНС» () адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова прийнята з грубим порушенням вимог Закону, винесена щодо невідповідної особи, оскільки позивач не може відповідати за дії водія щодо не здійснення ним обліку часу роботи та відпочинку в рейсі та не здійснення контролю роботи тахографу. Позивач вказує, що обов`язок водія мати одночасно такі документи як карту водія та роздруківку з тахографа законодавством не передбачено, позаяк достатньо мати один з цих документів. Під час проведення перевірки водій ОСОБА_1 надав усі необхідні документи, визначені ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», в тому числі протокол перевірки та адаптації тахографа та картку водія. Позивач переконаний, що оскаржувана постанова відповідача від 22.08.2023 про застосування до ТОВ «ВІМАП-ТРАНС» адміністративно-господарського штрафу у сумі 34 000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

Позивач у встановлений в ухвалі строк усунув допущені недоліки.

Ухвалою суду від 27.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Розгляд справи по суті призначено на 31.10.2023. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

02.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 09.10.2023 заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

10.10.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти заявленого позову. Відповідач зазначив, що перевірка здійснювалася Відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області на підставі графіку та направлення на перевірку № НР 000064. Під час перевірки було виявлено порушення ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» при виконанні міжнародних перевезень вантажу на підставі СMR № 23101305 від 07.07.2023, перевізник не забезпечив дотримання водієм вимог цього Закону та ЄУТР, а саме відсутня роздруківка на паперовому носії інформація про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 з тахографа (в тахографі відсутня картка водія ОСОБА_1 ). Пояснення водія про причини порушень відсутні, акт водій підписав. У задоволенні позову просить відмовити.

16.10.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відсутність пояснень водія про причини порушень є наслідком не роз`яснення його права на надання таких пояснень і не свідчить про те, що пояснення відсутні. Позивач вважає, що наведені відповідачем у відзив на позов доводи не спростовують обставини, які викладені у позовній заяві.

Представником відповідача Процюк В.В. за вх. № 168278/23 від 23.10.2023 подано заперечення на відповідь на відзив про те, що у даному випадку транспортний засіб обладнаний цифровим тахографом. Відповідно до прямої норми статті 53 Закону 2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також у разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Відповідачем наголошено, що в акті № 001702 зазначено, що у тахографі була відсутня картка водія ОСОБА_1

23.10.2023 за вх. № 168280/23 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 01.11.2023 заяву представника відповідача Процюк В.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

31.10.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Нор У.М.,

Ухвалою суду від 01.11.2023, розгляд справи відкладено на 02.11.2023.

До початку судового засідання 02.11.2023 від представника позивача адвоката Крутень І.В. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 29.11.2023.

02.11.2023 відповідачем подано до суду флеш накопичувач, який містить відеофайл із відеозаписом обставин проведення перевірки, за результатами якої складено акт перевірки № 001702 від 11.07.2023.

10.11.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 13.11.2023 заяву представника відповідача Процюк В.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

У судове засідання, призначене на 29.11.2023, учасники справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не прибули. Водночас, на адресу суду надійшли клопотання сторін про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 29.11.2023 здійснено перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено таке.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № НР000064 від 07.07.2023 (а.с. 36, зворотна сторона аркуша) та графіка проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області в період з 10.07.2023-16.07.2023 (а.с. 34, зворотна сторона аркуша) здійснено заходи державного контролю на автомобільному транспорті, шляхом проведення рейдової перевірки.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті перевірено транспортний засіб марки Scania R450/Kogel S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_4 , ТОВ «ВІМАП-ТРАНС» є власником вказаних транспортних засобів.

Для перевірки водієм, окрім посвідчення водія та свідоцтва реєстрації транспортних засобів, надано також міжнародно товарно-транспортну накладну СMR 23101505 від 07.07.2023 (а.с. 42).

Перевіркою встановлено, що перевірений транспортний засіб обладнаний діючим та перевіреним цифровим тахографом. Водночас, під час проведеної перевірки на дорозі встановлено, що перевізником під час перевезення вантажів не забезпечено наявності у водія ОСОБА_1 роздруківки на паперовому носії обліку режимів праці та відпочинку водія. У тахографі відсутня картка водія ОСОБА_1 .

Пунктом 21 Порядку № 1567 передбачено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Надалі, за результатами проведення рейдової перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 001702 від 11.07.2023, у якому зазначено порушення вимог абзацу 6 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, виконання резидентом України міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених ст. 53, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутня роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 з тахографа (а.с. 7).

Пунктом 22 Порядку № 1567 визначено, що у разі відмови водія від підписання акту рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Посадові особи ознайомили водія з даним актом, у графі акту «Пояснення водія про причини порушень» міститься відповідний підпис. Однак, пояснення стосовно виявлених порушень відсутні.

Як підтверджується матеріалами справи, розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт призначено на 08.08.2023, про що проінформовано позивача ТОВ «ВІМАП-ТРАНС» листом-повідомленням № 57020/35/24-23 від 28.07.2023 (а.с. 37).

08.08.2023 представником позивача адвокатом Таборовцем А.П. подано клопотання про відкладення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 35).

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт перенесено на 22.08.2023 (а.с. 41, зворотна сторона).

За результатами розгляду Акту № 001072 від 11.07.2023, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Самофаловим В.А. винесено постанову № 023972 від 22.08.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача у сумі 34 000,00 грн., відповідно до вимог абзацу 6 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», виконання резидентами України міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.8).

Копію постанови № 023972 від 22.08.2023 із супровідним листом № 64139/35/24-23 від 23.08.2023 направлено позивачу рекомендованим листом.

Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та спірному рішенню, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Надаючи правову оцінку постанові, що оскаржується, суд зважає на таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у пункті 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На момент прийняття оскаржуваної постанови таким органом виступав відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області, утворений згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 №1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті».

Статтею 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Водночас, особливості організації міжнародних перевезень пасажирів та вантажів визначені статтею 53 Закону № 2344-ІІІ.

Як визначено частинами 1, 2 та 4 статті 53 Закону № 2344-ІІІ, організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

свідоцтво реєстрацію транспортного засобу;

список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

білетно-облікову документацію;

схему маршруту.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи (частина 7 статті 53 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини 8 статті 53 Закону № 2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385).

Згідно з пунктом 1.4 розділу І Інструкції № 385 у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні:

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції № 385 перевізники:

- забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

- зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

- аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Таким чином, наведеними вище положеннями на перевізника, який здійснює міжнародні перевезення пасажирів, покладено обов`язок із забезпечення, а на водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, - обов`язок мати при собі картку водія та/або роздруківку даних роботи тахографа.

Тобто, наведені норми зобов`язують водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати або картку водія, або роздруківку даних роботи тахографа та роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону № 2344-III.

Так, відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник це - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відтак, відповідальність за порушення норм законодавства про автомобільний транспорт несуть саме перевізники, як фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

В ході судового розгляду встановлено, що належний позивачеві транспортний засіб, який був об`єктом перевірки 11.07.2023, обладнаний працюючим та повіреним цифровим тахографом, що не заперечується сторонами.

При цьому, долучені до позову документи не свідчать про пред`явлення водієм під час проведення перевірки роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 , що також не заперечується позивачем.

Тобто, у даному випадку водій керував транспортним засобом, обладнаним тахографом, при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень пасажирів без роздрукованої на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія ОСОБА_1 , що суперечить положенням Закону № 2344-ІІІ.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що відповідачем надано роздруківку з цифрового тахографа, виробник Stoneridge Electronics, заводський номер 900208R7, дата 11.07.2023, 08 год. 53 хв., водій ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), картка водія НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 40, зворотна сторона).

Зміст наданої роздруківки з цифрового тахографа підтверджує доводи відповідача, що картка водія ОСОБА_1 UAD0000006QPN000 була відсутня у слоті цифрового тахографа на момент проведення перевірки 11.07.2023.

Суд наголошує, що наявність особистої картки водія, яка при цьому не була вставлена в цифровий тахограф, не звільняє автомобільного перевізника від обов`язку відповідно до Інструкції № 385 мати при собі роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Також, у акті перевірки міститься підпис водія ОСОБА_1 про ознайомлення його зі змістом такого акту, жодних заперечень акт не містить.

Отже, допущення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому оскаржувана постанова про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАП-ТРАНС» адміністративного-господарського штрафу від 22.08.2023 № 023972 прийнята в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, а тому підстави для її скасування відсутні.

У позовній заяві позивач вказує про невірну кваліфікацію зафіксованого порушення, оскільки за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів застосовується відповідальність, передбачена абз.8 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а не відповідальність виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд відхиляє такі доводи позивача та зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивачем здійснювалося міжнародне перевезення вантажів, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною № 23101505 від 07.07.2023 (а.с. 42).

Особливості організації міжнародних перевезень пасажирів та вантажів визначені статтею 53 Закону № 2344-ІІІ.

Відповідно до частини 8 статті 53 Закону № 2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону № 2344-III.

Так, відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд приходить до висновку про вірну кваліфікацію відповідачем допущеного позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши надані ними докази в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАП-ТРАНС» до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІМАП-ТРАНС" (вул. Лєскова, 10,м.Рівне,33025, ЄДРПОУ/РНОКПП 38893227)

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Відінська, буд. 8,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Суддя У.М. Нор