Справа № 400/3626/21
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3626/21

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представника позивача Риженка Дениса Олеговича та представника відповідача Косовської Ірини Вікторівни,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-МЕГА-СТРОЙ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-МЕГА-СТРОЙ» до Головного управління ДПС у Миколаївської області про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ-МЕГА-СТРОЙ» (далі ТОВ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївської області (далі ДПС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 16.04.21 р. № 03 та податкове повідомлення-рішення відповідача від 16.04.21 р. № 03.

В обґрунтування вказаних позовних вимог ТОВ зазначало, шо відповідач вийшов за межі предмету та періоду перевірки, а саме: згідно наказу на перевірку, її предметом є дотримання податкового законодавства в частині декларування позивачем заявленого від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 р., тоді як в описовій частині акту відповідач зазначив, що перевірці підлягали дані декларації за жовтень 2020 р. Також, на думку позивача, відповідачем протиправно було включено до перевірки своєчасність, достовірність і повноту визначення сум податкових зобов`язань за період липень-грудень 2020 р. та порядок, строки реєстрації податкових накладних і застосування штрафних санкцій. Зазначене позивач вважає порушенням відповідачем норм податкового законодавства.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ подало апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ зареєстровано юридичною особою 28.11.17 р. Основним видом діяльності товариства є будівництво доріг і автострад (код КВЕД 42.11).

22.01.21 року позивач подав податкову декларацію з податку на додану вартість № за грудень 2020 р. з від`ємним значенням з податку на додану вартість в розмірі 9238832 грн.

ДПС 17.02.21 р. прийнято наказ Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ № 385-п та 18.02.21 р. Про внесення змін до наказу № 385-п від 17.02.2021, згідно якого на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України призначено позапланову виїзну перевірку ТОВ з питань дотримання податкового законодавства в частині декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 р.

В період 25.02.21 р. до 05.03.21 р. ДПС проведено документальну позапланову перевірку на підставі вищезазначеного наказу, за результатами якої складено акт Про результати документальної виїзної перевірки ТОВ з питання дотримання податкового законодавства в частині декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року №2189/14-29-07-03/4176629 від 15.03.21 р. (далі Акт перевірки).

Згідно висновків Акту перевірки податковим органом встановлено порушення:

- п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.98, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 9030107,00 грн.;

- п.185.1. ст.185, п.187.1 ст.187, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 1234676,00 грн. за жовтень 2020 р.;

- п.201.10 ст.201 ПК України, а саме не зареєстровано у ЄРПН накладні по ПДВ у сумі 839395,0 грн., з них: за жовтень 2020 р. - 88711 грн.; за грудень 2020 р. - 750684 грн.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №03 від 16.04.21 р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 р. в сумі 9030107 грн., та податкове повідомлення-рішення №03 від 16.04.21 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1543345 грн., з яких за основним платежем в сумі 1234676 грн., за штрафними санкціями 308669 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначав, що якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Оскільки на запит контролюючого органу ТОВ не були надані документи щодо декларування від`ємного значення за грудень 2020 р., а також не надані ці документи в порядку п.86.7 ПК України, відповідач правомірно дійшов висновку про відсутність таких документів.

Відповідно до ст.198.6. Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи відсутність на час проведення перевірки у ТОВ документів, що підтверджують формування від`ємного значення на суму 9238832 грн., відповідач правомірного дійшов висновку про зменшення позивачу від`ємного значення, а також збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, положеннями статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, зі змісту статті 201 ПК України вбачається, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу вказаних норм вбачається, що визначальними умовами формування платником податкового кредиту з ПДВ, окрім інших, є наявність належним чином оформлених первинних документів та зв`язок господарських операцій, на підтвердження яких складаються вказані первинні документи, з господарською діяльністю такого платника.

Так, з Акту перевірки вбачається, що основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за листопад 2020 року є відображення у складі податкового кредиту значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (97,8% від загальної суми ПК), а саме сум ПДВ по операціях з придбання будівельних матеріалів та обладнання, що значно перевищують обсяги постачання на адресу контрагентів-покупців.

Також, перевіряючими було зазначено, що за даними податкової звітності за грудень 2020 року від`ємне значення за грудень 2020 року (рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації)» на суму ПДВ 9238832 грн. сформовано за рахунок:

- суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 16 декларації) в розмірі суми ПДВ 9230340 грн., яке, за даними Додатку №2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2)» в свою чергу, сформоване за звітний податковий період: липень 2020 року;

- суми ПДВ у розмірі 216229 грн по операціях з придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою: значення рядка 10.1;

- суми ПДВ у розмірі 207215 грн. по операціях на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України: значення рядка 1.1.

Крім того, ДПС за результатами податкової перевірки було вказано, що станом на 01.03.2021 року ТОВ не надано пояснення та їх документальне підтвердження щодо задекларованого від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в розмірі 9238832 грн. за грудень 2020 року в розрізі періоду виникнення, періоду включення сум ПДВ до податкового кредиту з податку на додану вартість по господарських операціям з придбання товарів/послуг у контрагентів - постачальників та реалізації послуг на адресу контрагентів - покупців, не надано оборотно-сальдові відомості по всім рахункам, які використовуються підприємством при веденні бухгалтерського обліку за періоди виникнення від`ємного значення.

У зв`язку з цим відповідачем складено акт від 01.03.2021 року №255/14-29-07-03/41764629 щодо ненадання платником запитуваних документів до перевірки, який додається до першого примірника акту перевірки.

Колегія суддів зазначає, що позивачем ні під час перевірки чи після неї, ні під час судового розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанції, не було надано відповідної первинної документації, яка б підтверджувала, зокрема, операції з придбання будівельних матеріалів та обладнання та могла би бути належним та допустимим доказом реальності господарських правовідносин позивача з контрагентами, за результатами чого ТОВ мало правові підстави для формування вказаної податкової звітності.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком відповідача з приводу того, що ТОВ цілеспрямовано створено умови, які направлені на невиконання вимог чинного законодавства щодо визначення правомірності декларування суми від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року у зв`язку з ненаданням документів та відповідних пояснень, та є свідченням того, що дії (бездіяльність) ним вчинені умисно, оскільки ТОВ мало можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України визначена фінансова відповідальність, проте не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання.

Наведене також узгоджується з тим, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (ст.44 ПК України).

Таким чином, враховуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків ДПС про зменшення позивачу від`ємного значення, а також збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість.

Позивачем не надано до суду жодних обґрунтувань, пояснень та доказів щодо суті порушення, натомість вся правова позиція по даній справі сформована на нібито допущених процедурних порушеннях ДПС, з наявністю яких колегія суддів не погоджується.

Колегія суддів зазначає, що проведення аналізу податковим органом декларацій за минулі періоди ніяким чином не свідчить про вихід за межі предмету перевірки, адже як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом встановлено порушення податкового законодавства під час декларування від`ємного значення з податку на додану вартість у грудні 2020 року, яке виникло і було безперервно з липня 2020 року.

Також, згідно наказу про перевірку, предметом її проведення є дотримання податкового законодавства в частині декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року і відповідачем було перевірено саме відповідність декларування позивачем від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ-МЕГА-СТРОЙ» - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук