Справа № 200/7606/23
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року Справа№200/7606/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач 2) з вимогами про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.09.2023 року №53 щодо відмови зарахувати до страхового стажу період роботи з 19.09.1979 по 02.02.2015, з 01.09.1988 по 31.12.1998, з 01.11.2014 по 02.02.2015, які зазначенні у трудовій книжці від 25.09.1979;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 19.09.1979 по 02.02.2015, з 01.09.1988 по 31.12.1998, з 01.11.2014 по 02.02.2015 та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 03.10.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 08.09.2022 року звернулася до відповідача 1 з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № №53 від 14.09.2023 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу - 30 років.

Відповідач 2 при призначенні пенсії не врахував періоди роботи: з 19.09.1979 по 02.02.2015, з 01.09.1988 по 31.12.1998, з 01.11.2014 по 02.02.2015, які зазначенні у її трудовій книжці від 25.09.1979 року, оскільки титульну сторінку трудової книжки оформлено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: має місце виправлення по батькові особи та в записі про виправлення не зазначено номер та дату документа на підставі якого внесено зміни.

Зазначає, що її стаж становить 34 роки 10 днів (з урахуванням періодів з 19.09.1979 по 02.02.2015, з 01.09.1988 по 31.12.1998, з 01.11.2014 по 02.02.2015).

Наголошує, що згідно записів у трудовій книжці на момент звернення позивача видно періоди роботи , тому вони мають бути зараховані до страхового стражу позивача.

Позивач не погоджується з таким рішенням управління, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем 1 надано письмовий відзив від 09.01.2024 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 08.09.2023 року звернулася з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вищезазначеного Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області, який опрацьовував заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 30 років.

Статтею 26 Закону №1058 встановлено, що у 2021 році право на пенсію за віком мали особи після досягнення 60 років та при наявності в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 страхового стажу не менше 30 років.

За наслідком розгляду наданого пакету документів та даних персоніфікованого обліку, вік позивача становив 60 років, страховий стаж склав 15 років 7 місяців 7 днів.

Зазначає, що, Головним управлінням пенсійного фонду України в Кіровоградській області до страхового стажу не було враховано періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці від 25.09.1979 року, оскільки титульну сторінку трудової книжки оформлено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно п. 2.10. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкції №162) та п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р №58 (далі Інструкція №58) відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Відповідно до п. 2.12. Інструкції № 58, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова. Оскільки надана трудова книжка має виправлення по батькові особи запис про який не містить зазначення номеру та дати документу на підставі якого внесено зміни, в уповноваженого органну Пенсійного фонду України були відсутні підстави враховувати вказану трудову книжку без уточнення відповідних відомостей. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержанння їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що спричинені воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Також до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1984 по 30.07.1987 згідно диплому серії НОМЕР_1 в Донецькому Вечірньому текстильному технікумі, оскільки період навчання перетинається з періодами роботи.

З зазначених причин відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем 2 також надано письмовий відзив від 09.01.2024 року, в якому зазначає, що позивач звернувся до нього з заявою про призначення пенсії від 08.09.2023 року, яка була розподілена на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке і прийняло спірне рішення.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

В ході розгляду документів позивача до страхового стажу не враховано: періоди трудової діяльності особи згідно трудової книжки від 25.09.1979 року, оскільки титульну сторінку трудової книжки оформлено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: має місце виправлення по батькові особи та в записі про виправлення не зазначено номер та дату документа на підставі якого внесено зміни. Період навчання з 01.09.1984 по 30.07.1987 згідно диплому від 30.07.1987 серії НОМЕР_1 в Донецькому вечірньому текстильному технікуму, оскільки період навчання перетинається з періодами роботи. Таким чином, вік позивача 60 років, при цьому страховий стаж становить 15 років 7 місяців 7 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону.

З зазначених причин відповідач 2 також просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.09.2023 року (60 років позивачу виповнилося 02.10.2023 року) звернулася до відповідача 1 з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14.09.2023 року №53 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу - 30 років.

Зокрема, за результатами розгляду документів наданих позивачем, до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці від 25.09.1979 року, оскільки титульну сторінку трудової книжки оформлено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

З зазначених причин відповідач вважає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж - 30 років, страховий стаж позивача складає 15 років 07 місяців 07 днів.

В рішенні зазначено, що позивач набуде права на пенсію у 65 років.

Таким чином, відповідач 2 не врахував страховий стаж з підстав внесення виправлень по-батькові позивача на титульній сторінці трудової книжки.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірних періодів роботи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, зокрема в період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Записами в трудовій книжці позивача від 25.09.1979 року підтверджено роботу у спірних періодах, зокрема:

- з 19.09.1979 по 05.05.1980 в яслах-саду №55 Львівського виробничого шкіряного об`єднання «Світанок» на посаді няні-санітарки (наказ про прийняття №84 від 19.09.1979 та наказ про звільнення №55 від 05.05.1980);

- з 29.08.1980 по 18.08.1988 на Донецькій камвольнопрядильній фабриці на посаді знімача пряжі (наказ про прийняття №668 від 14.08.1980 та наказ про звільнення №23к від 12.08.1988);

- з 01.09.1988 по 02.02.2015 в яслах-саду №337 м. Донецьк на посаді няні-санітарки, помічника вихователя, вихователя (наказ про прийняття №719 від 01.09.1988 та наказ про звільнення №14к від 02.02.2015).

Суд зауважує, що на титульному листі трудової книжки позивача значиться штамп управління ПФУ в Кіровському районі м. Донецька про те, що позивачу з 02.10.2018 року було призначено пенсію за віком. Тобто, дана трудова книжка вже була предметом розгляду пенсійних органів.

На титульному листі трудової книжки наявні кілька виправлень. Зокрема, позивач мала прізвища ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 внаслідок шлюбів, про що наявні відповідні записи кадрових працівників стосовно цих виправлень.

Крім того, при самому першому заповненні трудової книжки позивачу невірно вказали по-батькові: ОСОБА_5 , замість - ОСОБА_6 , про що наявний запис завідувача д/к ясла-саду №55 Львівського виробничого шкіряного об`єднання «Світанок» «виправленому вірити», завірений печаткою.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29 липня 1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 вказаної Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Як зазначено вище, виправлення по-батькові позивача виконано шляхом вчинення запису завідувача д/к ясла-саду №55 Львівського виробничого шкіряного об`єднання «Світанок» «виправленому вірити», завіреного печаткою роботодавця.

Отже, певні недоліки чи неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства-роботодавця не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач 2 не виконав приписів, передбачених частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV і не витребував конкретні додаткові документи, що підтверджують спірні періоди роботи позивача.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування відповідачем 2 до страхового стажу позивача спірних періодів роботи.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем 2 спірних періодів є протиправною і ці періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача, проте не у спосіб, обраний позивачем.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідач 1 не розглядав документи позивача про призначення пенсії, не приймав жодних рішень стосовно відмови у призначенні пенсії, тому вимоги зобов`язального характеру має вчинити саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке порушило права позивача.

Крім того, періоди роботи позивача на різних підприємствах вказано невірно. Зокрема, представник позивача просить зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 19.09.1979 по 02.02.2015. В трудовій книжці позивача немає такого конкретного періоду роботи на конкретному підприємстві. Так, позивач з 19.09.1979 по 05.05.1980 працювала в яслах-саду №55 Львівського виробничого шкіряного об`єднання «Світанок» на посаді няні-санітарки.

З 29.08.1980 по 18.08.1988, а не по 31.12.1998, як просить представник, позивач працювала на Донецькій камвольнопрядильній фабриці на посаді знімача пряжі.

З 01.09.1988 по 02.02.2015 позивач працювала в яслах-саду №337 м. Донецьк на посаді няні-санітарки, помічника вихователя, вихователя, тому саме ці конкретні періоди роботи має зарахувати то страхового стажу відповідач 2, а не з 19.09.1979 по 02.02.2015, як помилково вказав представник позивача.

Окремо слід зазначити, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі довідки про заробітну плату, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; фактична адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, ) (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №53 від 14.09.2023 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 19.09.1979 по 05.05.1980, з 29.08.1980 по 18.08.1988, з 01.09.1988 по 02.02.2015 та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 03.10.2023 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29 січня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова