Справа № 440/17369/23
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/17369/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0-1611 від 25.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправні та підлягають скасуванню, оскільки на підставі положень підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку, а відтак вважає застосовані до нього штрафні санкції безпідставними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.09.2023 надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача, заперечуючи проти позову, зазначав, що позивачем не доведено, що він є сільськогосподарським товаровиробником, так як не займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно-виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах та здійснює операції з її постачання , просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 24.12.2008 та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 917,7 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник -2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2018 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 29825,25 грн (а.с. 15).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 917,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 2485,44 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 598,7 кв. м., а саме виробничий будинок (зерносклад), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 19457,75 грн (а.с. 10).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 598,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 1621,48 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 78,9 кв. м., а саме виробничий будинок (будинок тваринника), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 2564,25 грн (а.с. 13).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 78,9 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 213,69 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 528,2 кв. м., а саме громадські будівлі (адмінбудівля А-2 загальною площею 525,4 кв. м. та вбиральня Б-1, загальною площею 2,8 кв. м.) , об`єкт не житлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку нанерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 17166,50 грн (а.с. 14).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 528,20 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 1430,54 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 1316 кв. м., а саме виробничий будинок (ангар тр.бр.-2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 42770,00 грн (а.с. 11).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 1316,00 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 3564,17 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 881,7 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник №3), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 28655,35 грн (а.с. 17).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 881,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 2387,94 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 864,8 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник №4), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 28106,00 грн (а.с. 18).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 864,80 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 2342,17 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 198,5 кв. м., а саме виробничий будинок (КЗС), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 6451,25 грн (а.с. 12).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 198,50 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку - 537,60 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 43,7 кв. м., а саме громадський будинок (будинок шоферів), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 1420,25 грн (а.с. 16).

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 43,70 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку -118,35 грн на місяць.

Позивач є власником нерухомого майна загальною площею 940,2 кв. м., а саме виробничий будинок (корівник №1), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 25.01.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №0-1611, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в розмірі 30556,50 грн.

Згідно розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, загальна площа об`єкта - 940,20 кв.м, ставка податку - 0,5%, 32,50 грн, сума податку -2546,38 грн на місяць.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

За змістом підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Підпунктом 12.1.2 пункту 12.1. статті 12 Податкового кодексу України визначено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Як передбачено пунктом 12.3. статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпункту 12.3.3. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Згідно з підпунктом 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Пункт 12.5. статті 12 Податкового кодексу України встановлює, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

У відповідності до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Пунктом 72 Закону №909-VІІІ змінено правове регулювання у статті 266 Податкового кодексу України, зокрема зміни стосувались об`єктів, які не підлягають оподаткуванню цим податком (підпункт 266.2.2), порядку встановлення пільг (підпункт 266.4.2), ставки податку (підпункт 266.5.1), обчислення суми податку (266.7.2), порядку сплати податку (підпункт 266.5.9).

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України законодавець у кожному буквеному пункті (від "а" до "л") передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом "ж" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

У розумінні пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Крім того, у пп. 14.1.235 ст.14 ПК України визначено, що визначення сільськогосподарського товаровиробника виключно для цілей глави 1 "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" розділу XIV цього Кодексу "Спеціальні податкові режими", до якої віднесено четверту групу сільськогосподарські товаровиробники, в яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Таким чином, визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, застосовується виключно для цілей глави розділу XIV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", що прямо визначено самим пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

З системного аналізу правових норм слідує, що до спірних правовідносин щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дане визначення не застосовується, оскільки відноситься до розділу ХІІ "Податок на майно".

Відповідно до пп. 5.2, 5.3 ст. 5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу; інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Абзацом 11 статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років" від 18.01.2001 №2238-ІІІ передбачено, що сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

В наведеному вище визначенні відсутній поділ сільськогосподарських товаровиробників на фізичних та юридичних осіб.

Більш того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно з абз. 2 ст. 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" від 23.09.2008 №575-V1 виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

В силу вимог пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що будівлі, які належать йому на праві власності відносяться до Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо. До класу (код 1272) "Будівлі для культової та релігійної діяльності" належать, зокрема, церкви, каплиці, мечеті, синагоги.

Отже, на підставі вищевикладеного, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

Висновок аналогічного характеру викладено у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №820/3706/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що нежитлові будівлі, а саме:

- загальною площею 917,7 кв. м., виробничий будинок (корівник -2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2018 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 598,7 кв. м., виробничий будинок (зерносклад), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 78,9 кв. м., виробничий будинок (будинок тваринника), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 528,2 кв. м., громадські будівлі (адмінбудівля А-2 загальною площею 525,4 кв. м. та вбиральня Б-1, загальною площею 2,8 кв. м.) , об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 1316 кв. м., виробничий будинок (ангар тр.бр.-2), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 881,7 кв. м., виробничий будинок (корівник №3), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 864,8 кв. м., виробничий будинок (корівник №4), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 198,5 кв. м., виробничий будинок (КЗС), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 43,7 кв. м., громадський будинок (будинок шоферів), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213;

- загальною площею 940,2 кв. м., виробничий будинок (корівник №1), об`єкт нежитлової нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2022 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 213, фактично є будівлями для використання в сільськогосподарській діяльності та відносяться до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" відповідно до ДК018:2000.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №1440/2056/18 зробив висновок щодо застосування підпункту "ж" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України та зазначив, що підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність наступних умов: 1) використання споруди безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; 2) особа має бути сільськогосподарським товаровиробником.

Подібна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 817/1605/17

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки впродовж тривалого часу займається веденням сільського господарства та має для цього необхідні ресурси, зокрема, земельні ділянки.

Суд, при перевірці обґрунтованості вказаного твердження позивача, зазначає, що за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції». Так, відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Отже, сільськогосподарським виробником є фізична або юридична особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власно-виробленої продукції рослинництва і тваринництва. Це визначення пов`язується лише з виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції незалежно від її подальшої долі (використання у власному господарстві або реалізації). Таким чином, наведене визначення "сільськогосподарський товаровиробник" є результатом поєднання процесів виробництва і реалізації сільськогосподарської продукції.

Позивачем, на підтвердження своєї позиції, що він є сільськогосподарським товаровиробником, надано до суду докази наявності на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 33/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 38/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 39/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 51 зворот/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 52/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 55/, на праві оренди земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 59/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 60/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 60/, на праві власності земельної ділянки площею 2 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 61/, на праві власності земельної ділянки площею 1,986 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 61 зворот/, на праві оренди земельної ділянки площею 1,8938 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 65 зворот/, на праві власності земельної ділянки площею 3,3101 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 67 зворот/, на праві власності земельної ділянки площею 0,9782 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 87/, на праві оренди земельної ділянки площею 3,4298 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства /а. с. 102/, що сторонами не заперечується.

Разом з тим, позивачем на підтвердження здійснення сільськогосподарської діяльності позивачем надано копію договору оренди № 01/03/22 від 01.03.2022 про оренду сільськогосподарської техніки та копію акту прийому-передачі від 01.03.2022 .

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач як фізична особа-підприємець займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11), а відтак, суд приходить до висновку, що вищезазначена нерухомість позивача не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, покладено на контролюючий орган.

Враховуючи вищенаведен оскаржені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Полтавській області від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611, від 25.01.2023 №0-1611 не ґрунтуються на вимогах законодавства, прийнято без врахування усіх обставин, які мали значення для їх прийняття, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2069,73 грн.

Отже, з огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2069,73 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 0-1611 від 25.01.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2069,73 грн (дві тисячі шістдесят дев`ять гривень сімдесят три копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко