Справа № 159/7485/23
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/7485/23
Провадження № 2-а/159/16/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник ОСОБА_2 (Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101), до Волинського обласного територіального центру комплексування та соціальної підтримки (Волинська область, м. Луцьк, вул. Теремнівська, 85а), Ковельського районного територіального центру комплексування та соціальної підтримки (Волинська область, м. Ковель, вул. Грушевського, 14) про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Самулевич О.М., звернувся в суд з даним адміністративним позовом, в якому просив поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 408-23 від 20.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Позові вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2023 року з повідомлення директора ПП «КОМПАНІЯ ЮКОН» та доданої копії постанови від 08.11.2023 року державного виконавця, наданого позивачу по місцю роботи в порядку ст.ст. 110, 128 КЗпП, окрім іншого, позивач дізнався про наявність такого виконавчого документа, як постанова № 408-23, що видана 20.04.2023 року Ковельським РТЦК та СП.

Наказ № 1-ВК від 03.04.2023 року ПП «КОМПАНІЇ ЮКОН» «Про оповіщення працівників щодо виклику до військового комісаріату» та розпорядження Ковельського РТЦК та СП від 23.03.2023 року № 1759, доданого до цього Наказу, за місцем роботи, у порядку, встановленому ст. 29 КЗпП, позивачу під розписку до відома не було доведено.

У період 2-х місячного строку, визначеного ч. 1 ст. 38 КУпАП, до дня винесення оскаржуваної постанови 20.04.2023 року, про виклик до ТЦК та СП, керівником (головою) будь-якого органу, підприємства, установи та організації, визначеної в пунктах 24, 32, 34, 47 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», у будь-якому місці адміністративно-територіальні одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідача, позивачу повістку про явку за викликом вручено не було.

Крім цього, представник позивача вказує, що при підготовці до розгляду справи відповідачем не додержано вимог п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, що є підставою для визнання такої постанови неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Як це передбачено ст.ст. 254, 255, 256, 276, 277-2, 279, ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, у вказаному вище періоді позивач участі у складанні протоколу чи акту не приймав; для підпису протокол чи акт не пропонувався; жодних пояснень і зауважень з цього приводу будь-якій уповноваженій особі не надавав; мотивів не викладав; про права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу не розписувався; примірник протоколу під розписку не вручався; про дату і місце розгляду даної справи, яка згідно ст. 235 цього Кодексу розглядалась відповідачем, повідомлений не був; у розгляді даної справи участі не брав, копію оскаржуваної постанови вручено не було.

Протокол № 408 від 19.04.2023 року про адміністративне правопорушення, на який відповідач посилається в оскаржуваній постанові, як на доказ, не може бути допустимим доказом факту вчинення правопорушення в силу ч. 1 ст. 75 КАС України, ст. 19 Конституції України, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а саме - складений не уповноваженою ст.ст. 254, 255 КУпАП на те посадовою особою, поза межами строку, без виявлення особи, яка, як вважає відповідач, вчинила правопорушення.

Оскільки позивач не отримував повідомлень про виклик до Ковельського РТЦК та СП, то вважається таким, що не був повідомлений належним чином про дату та час прибуття до цього органу, а тому не з`явився на визначену дату.

Враховуючи викладене, позивач просив скасувати постанову № 408-23 від 20.04.2023 року, винесену начальником Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачам визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки отримав матеріали адміністративного позову та ухвалу про відкриття провадження у справі 27.12.2023 року, однак відзив на пред`явлений позов у строк, встановлений судом, не подав.

Згідно розписки уповноваженої особи Ковельського районного територіального центру комплексування та соціальної підтримки, останній отримав матеріали адміністративного позову та ухвалу про відкриття провадження у справі 05.01.2024 року, однак відзив на пред`явлений позов у строк, встановлений судом, не подав.

16.01.2024 року до суду надійшло клопотання Ковельського РТКЦ та СП про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін по справі, оскільки позовні вимоги не визнаються, обставини, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсним обставинам справи.

Таке клопотання суд вважає повністю безпідставним, оскільки саме по собі невизнання позовних вимог не є безумовною підставою для розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін, а відповідач не був позбавлений права викласти всі доводи та пояснення в заявах по суті.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Як встановлено з змісту оскаржуваної постанови № 408-23 від 20.04.2023 року начальника Ковельського РТЦК та СП ОСОБА_4 , суть правопорушення полягає в тому що, згідно розпорядження № 1759 від 23.03.2023 року начальника Ковельського РТЦК та СП, адміністрацією ПП «Компанія Юкон» 03.04.2023 року був виданий наказ №1-ВК «Про оповіщення працівників щодо виклику їх до військового комісаріату». Згідно даного розпорядження та наказу до Ковельського РТЦК та СП на 09 год. 04.04.2023 року викликався ОСОБА_1 для проходження медичної комісії, визначення придатності і можливої подальшої відправки його у військову частину для проходження військової служби по мобілізації. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи особисто ознайомленим із зазначеним вище наказом про його виклик до Ковельського РТЦК та СП на 09 год. 04.04.2023 року для проходження військово-лікарської комісії, визначення його придатності для проходження військової служби і можливого його призову по мобілізації на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 17.05.2022 року № 342/2022 «При продовження строку проведення загальної мобілізації» та від 12.08.2022 року № 574/22 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», в особливий період, без поважних причин у визначені йому у розпорядженні час та дату не прибув. Даним фактом неприбуття ОСОБА_1 порушив вимоги ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КупАП.

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

З оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він будучи особою, яку згідно розпорядження № 1759 від 23.03.2023 року начальника Ковельського РТЦК та СП та наказу до ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про виклик на 09 год. 04.04.2023 року для проходження медичної комісії, визначення придатності і можливої подальшої відправки його у військову частину для проходження військової служби по мобілізації в особливий період, без поважних причин у визначений йому у розпорядженні час та дату не прибув.

Однак, відповідачами не представлено суду доказів в підтвердження того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність його явки до Ковельського РТЦК та СП для проходження медичної комісії визначення придатності для проходження військової служби за призовом.

Так, згідно наказу ПП «КОМПАНІЯ ЮКОН» № 1-ВК від 03.04.2023 року «Про оповіщення працівників щодо виклику до військового комісаріату», наказано ОСОБА_5 оповістити працівників про виклик до Ковельського РТКЦ та СП на 09 год. 00 хв. 07.04.2023 року. Проте ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не був ознайомлений з вказаним наказом, по що свідчить відсутність його особистого підпису. Будь-яких актів, чи інших документів, які б свідчили про його відмову від підпису про ознайомлення з даним наказом, сторонами по справі не надано.

Таким чином відповідачем не доведено, що позивач був ознайомлений з необхідністю прибуття до Ковельського РТКЦ та СП у визначені дату та час та не прибув без поважних на те причин.

Крім цього, як вбачається з оскаржуваної постанови, одним з доказів винуватості позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення є протокол № 408 від 19.04.2023 року про адміністративне правопорушення.

Відповідач не подав до суду копії зазначеного протоколу для його оцінки як доказу, а відтак не довів, що позивач був присутній під час складання такого протоколу.

В той же час, складення протоколу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в даному випадку не передбачено, що є окремим суттєвим процесуальним порушенням при притягненні позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано також доказів того, що позивач був належним чином ознайомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Будь-якої інформації про це оскаржувана постанова не містить, що дає суду підстави вважати, що такі докази у відповідача відсутні.

Наведені вище обставини не спростовані відповідачами, а суду не представлено доказів в підтвердження обставин, викладених позивачем при оскарженні постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід`ємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

З огляду на кількість та характер допущених відповідачем процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, така постанова не може вважатись законною.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі жодним чином не заперечили всіх обставин, стверджених позивачем, зокрема допущення ними процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому, за вказаних вище обставин, права позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушені діями відповідачів щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення № 408-23 від 20.04.2023 року, винесена відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якого діє представник ОСОБА_2 (Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 101), до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Волинська область, м. Луцьк, вул. Теремнівська, 85а), Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Волинська область, м. Ковель, вул. Грушевського, 14) про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 408-23 від 20.04.2023 року, винесену начальником Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Нестеренко Антоном Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. Бойчук