Справа № 805/3127/17-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року справа №805/3127/17-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю представника відповідача Кравченка М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Олішевська В.В.), складене у повному обсязі 05 грудня 2023 року, у справі № 805/3127/17-а за позовом ОСОБА_1 до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України м. Київ, Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпро, Військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату про визнання незаконним та протиправним притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді, визнання незаконним, протиправним та скасування наказу по особовому складу Командира військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2017 року № 105 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області та призначення на нижчу посаду: помічника начальника штабу начальника зв`язку механізованого батальну військової частини польова пошта НОМЕР_3 , ВРС -1210003, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 , Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпро, Військова частина НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату про:

визнання незаконним та протиправним притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді,

визнання незаконним, протиправним та скасування наказу по особовому складу Командира військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2017 року № 105 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області та призначення на нижчу посаду: помічника начальника штабу начальника зв`язку механізованого батальну військової частини польова пошта НОМЕР_3 , ВРС -1210003,

зобов`язання військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 м. Маріуполь до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України м. Київ, Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпро, Військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату в частині визнання незаконним та протиправним притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді, визнання незаконним, протиправним та скасування наказу по особовому складу Командира військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2017 року № 105 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області та призначення на нижчу посаду: помічника начальника штабу начальника зв`язку механізованого батальну військової частини польова пошта НОМЕР_3 , ВРС -1210003, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області залишено без розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25.01.2018 залишено без руху. Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.04.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 19 січня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року скасовано, а справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 м. Маріуполь до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України м. Київ, Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , Командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дніпро, Військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату в частині визнання незаконним та протиправним притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження в посаді, визнання незаконним, протиправним та скасування наказу по особовому складу Командира військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2017 року № 105 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області та призначення на нижчу посаду: помічника начальника штабу начальника зв`язку механізованого батальну військової частини польова пошта НОМЕР_3 , ВРС -1210003, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначено, що він не був належним чином ознайомлений зі спірним наказом, з його змістом ознайомлений лише у листопаді 2017 року під час розгляду справи у суді.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав можливості позивачу надати суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для такого поновлення

Крім того позивач просив суд врахувати, що позивач одразу після пониження на посаді був направлений до зони антитерористичної операції, а у подальшому у відпустку.

Позивач наголошує, що ненадання оскаржуваного наказу від 14.06.2017 року № 105 позбавило його можливості реалізувати захист своїх прав у суді, оскільки на вимогу КАС України позивач при зверненні до суду зобов`язаний подати докази, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Для звернення до суду та складання позовної заяви позивач був вимушений витрачати час, оскільки не володіє знаннями в юридичній сфері, у зв`язку з чим просив врахувати, що він витратив тривалий час на пошук адвоката.

Також просив суд прийняти до уваги, що Військовою прокуратурою Маріупольського гарнізону проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000072 від 04.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за обвинуваченням ОСОБА_1 . Вказує, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 09 червня 2017 року продовжено строк тримання його під домашнім арештом до тридцяти днів по 08 липня 2017 року включно. Після закінчення запобіжного заходу його було направлено до військової частини для виконання службових завдань. Позивач наголошує, що вказані обставини також позбавили його можливості своєчасно звернутися до суду.

Окрім цього, позивач наголошує, що він зареєстрований у м. Маріуполі, яке відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р, є тимчасово окупованим, у зв`язку з чим у нього існували перешкоди для своєчасного звернення до суду з даним позовом

Вважає, що залишення позовної заяви без розгляду є позбавленням позивача права на доступ до правосуддя.

В судовому засіданні представник відповідача (військової частини НОМЕР_1 ) заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення та ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 статті 99 КАС України (в редакції яка діяла на час звернення до суду) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України викладений в новій редакції.

Пунктом 10 Розділу VII «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017р. № 2147VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд наголошує, що відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України (в редакції на час розгляду справи) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Слід наголосити на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

При цьому, особа має вчиняти активні дії з метою з`ясування обставин які виникли, шляхом подання відповідних заяв (звернень).

При цьому, особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації, рішень (наказів) які стали підставою для прийняття спірних рішень (наказів).

З аналізу як положень статті 99 КАС України в редакції чинній на час звернення позивача, так і статті 122 КАС України в редакції чинній на час розгляду справи, вбачається, що строк звернення до суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 14.06.2017 р. наказом № 105 командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України капітана ОСОБА_1 , заступника військового комісара начальника відділення комплектування Маріупольського об`єднаного комісаріату Донецької області увільнено від займаної посади і призначено помічником начальника штабу начальником зв`язку механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_3 ,ВОС -1210003. Копія витягу з зазначеного наказу надійшла до Маріупольського ОМВК 11.07.2017 р. вх. № 3717 (т. 2 а.с. 59).

11.07.2017 р. позивачем власноручно написано рапорт про здачу справ та посади заступника військового комісара начальника відділу комплектування 11.07.2017 р., зазначений рапорт зареєстрований 11.07.2017 р. за вх. № 3719 (т. 2 а.с. 60).

11.07.2017 р. військовим комісаром Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату прийнято наказ № 131, відповідно до якого позивач є таким що здав справи та посаду 11.07.2017 р. і вибув до нового місця служби. Також зазначеним наказом позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення. Підставою для прийняття цього наказу стали: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.06.2017 р. № 105 (вх. 3717 від 11.07.2017 р.), ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.07.2017 р. (вх. 3718 від 11.07.2017 р.), рапорт ОСОБА_1 (вх. № 3719 від 11.07.2017 р.) (т. 2 а.с. 62).

11.07.2017 р. позивачем отримано припис Маріупольського ОМВК № 88 про вибуття у військову частину польова пошта НОМЕР_4 ) для подальшого проходження військової служби в якому зазначена підстава витяг з наказу № 105 командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.06.2017 р. (т. 2 а.с. 147).

Крім того як вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07 липня 2017 р. по справі № 265/4511/17 (провадження № 1-кп/265/373/17), ОСОБА_1 призначений на посаду помічника начальника штабу начальника зв`язку механізованого батальйону військової частини Польова пошта НОМЕР_3 , ВОС-1210003, що підтверджено самим ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 67-69).

У судовому засіданні яке відбулось 28.11.2017 р. представником позивача зазначено, що у липні 2017 р. до посвідчення офіцера ОСОБА_1 серія НОМЕР_5 внесений запис, що наказом № 105 військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.06.2017 р. позивача призначено на посаду помічником начальника штабу начальником зв`язку механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_3 , ВОС -1210003.

Отже матеріалами справи підтверджено, що про існування наказу № 105 командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.06.2017 р., яким ОСОБА_1 було понижено в посаді, позивач був обізнаний ще 11 липня 2017 р.

З зазначеними обставини погодився Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 805/3127/17-а.

Таким чином позивач пропустив місячний строк звернення до суду з даним позовом звернувшись до суду з позовом 01.09.2017 року.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає неприйнятними доводи позивача стосовно того, що він не був належним чином ознайомлений зі спірним наказом, а з його змістом лише ознайомився в листопаді 2017 року під час розгляду справи у суді, з огляду на відсутність будь-яких доказів на підтвердження вищезазначених позивачем обставин.

Колегія суддів вважає не поважними причинами пропуску строку звернення позивача до суду через юридичну необізнаність та зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Щодо доводів позивача стосовно того, що після пониження його на посаді був направлений до зони антитерористичної операції, суд зазначає, що у період з 11.07.2017 року по 01.09.2017 року у місті Маріуполь (де проходив службу позивач) активні бойові дії не проводились, що є загальновідомим фактом, а позивачем не надано суду доказів на спростування цього

Розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 року (в редакції чинній на час прийняття спірного наказу) затверджено: перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1; перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2.

Суд звертає увагу на те, що м. Маріуполь не входить до ані до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1, ані до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2.

До переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, згідно з додатком 2 включено лише населені пункти: с. Гнутове (м. Маріуполь), смт Сартана (м. Маріуполь), смт Талаківка (м. Маріуполь), с-ще Ломакине (м. Маріуполь).

Проте, позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що позивач проживав у вказаних населених пунктах, або проходив службу у них.

При цьому, згідно розпорядження КМУ № 1285-р від 02.12.2015 року м. Маріуполь входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 05.03.2022 року вся територія Маріупольського району, в тому числі й м. Маріуполь входить до переліку територій тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Отже, зазначені вище доводи позивача також не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Суд не приймає й доводи позивача стосовно того, що він перебував під домашнім арештом, оскільки згідно пояснень позивача домашній арешт згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя йому був продовжений до 08 липня 2017 року, та після закінчення запобіжного заходу його було направлено до Військової частини для виконання службових завдань, в свою чергу матеріалами справи підтверджено, що позивачу про існування наказу від 14.06.2017 року № 105 стало відомо 11.07.2017 року, тобто після того як закінчився відповідний запобіжний захід.

З огляду на зазначені обставини, жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено.

Суд зазначає, що частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо залишення частини позовних вимог без розгляду.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права в частині залишення позовних вимог без розгляду, з огляду на норми Кодексу адміністративного судочинства України, як і порушення права на доступ до правосуддя.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та прийнято ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 316, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 805/3127/17-а залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 29 січня 2024 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 січня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

І.В.Сіваченко