Справа № 200/3311/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року справа №200/3311/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року (повне судове рішення складено 05 жовтня 2023 року) у справі № 200/3311/23 (суддя в І інстанції Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в частині не зарахування під час призначення пенсії по інвалідності на підставі поданої 15.02.2023 заяви № 467 до страхового та пільгового стажу періодів роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, з 28.10.2020 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 15.02.2023 та незастосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 07.03.2023 № 57 про відмову в перерахунку пенсії прийняту за результатами розгляду моєї заяви від 01.03.2023 № 612;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування під час призначення пенсії на підставі поданої заяви від 15.02.2023 № 467 про призначення мені пенсії по інвалідності, під час проведення ініційованої Головним управлінням перевірки пенсійної справи та під час перерахунку пенсії за заявою від 01.03.2023 № 612 до страхового та пільгового стажу період роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, з 28.10.2020 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 15.02.2023 та незастосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фону України в м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати з дня призначення пенсії по інвалідності до страхового та пільгового стажу період роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, з 28.10.2020 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 15.02.2023 та застосувати ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з подальшим проведенням перерахунку призначеної пенсії та виплатою різниці між нарахованим та виплаченим розміром пенсії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що 15.02.2023 звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Миколаївській області та з 02.02.2023 призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва/профзахворювання.

З листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 11.05.2023 № 0500-0202-8/39147 вбачається зарахування до страхового стажу позивача 54 роки 11 місяців 15 днів (врахований по 31.12.2022), в тому числі додаткового стажу (період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою встановленого Законом пенсійного віку) 21 рік 02 місяці 0 днів, робота за списком № 1 13 років 07 місяців 18 днів.

Після призначення пенсії позивачу було здійснено контрольну перевірку пенсійної справи, та як зазначено ГУ ПФУ в Донецькій області, страховий стаж склав 55 років 11 місяців 07 днів (врахований по 31.12.2022 ), в тому числі додатковий стаж (період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою встановленого Законом пенсійного віку) 21 рік 02 місяці 0 днів, робота за Списком №1 14 років 10 місяців 05 днів.

До страхового та пільгового стажу роботи позивача не було зараховано період роботи: з 25.05.2020 по 20.10.2020 у зв`язку з відсутністю в індивідуальних відомостях про застраховану особу сплати страхових внесків; з 28.10.2020 по 31.12.2022 у зв`язку з відсутністю атестації робочого місця; з 01.01.2023 по 15.02.2023 без зазначення причин неврахування.

14.02.2023 позивач звільнився з ПРАТ «ШУ «Покровське» та 01.03.2023 звернувся засобами веб-порталу електронних послуг ПФУ із заявою №612 про перерахунок пенсії в частині врахування стажу по Списку № 1 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 у зв`язку з наданням додаткових документів.

Рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві № 57 від 07.03.2023 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії по Списку № 1 відповідно до Закону України № 1058, у зв`язку з відсутністю первинних документів на підставі яких видано довідку № 69 від 14.02.2023 ПРАТ «ШУ «Покровське».

Знову ж таки, з листа ГУ ПФУ в Донецькій області вбачається, що відповідно до даних довідки про підтвердження пільгового характеру роботи № 69 від 14.02.2023, виданої ПРАТ «ШУ «Покровське», до страхового стажу роботи підземні провідні професії включені періоди з 16.10.2008 по 03.02.2013; з 02.05.2018 по 30.07.2019, з 28.10.2020 по 15.04.2022 та з 28.11.2022 по 31.12.2022.

Період роботи з 16.04.2022 по 27.11.2022 виключено з пільгового стажу у зв`язку з не проведенням чергової атестації.

Причини не включення до страхового та пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.01.2023 по 15.02.2023 зазначено не було.

Отже, не зарахувавши вищевказаний період роботи до пільгового стажу роботи, відповідач тим самим позбавив позивача можливості отримувати доплату відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, до страхового та пільгового стажу періодів роботи з 28.10.2020 по 14.02.2023 та незастосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 07.03.2023 № 57 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.02.2023, дня призначення пенсії по інвалідності, пільгового стажу період роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 28.10.2020 по 14.02.2023 та застосувати ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з подальшим проведенням перерахунку призначеної пенсії та виплатою різниці між нарахованим та виплаченим розміром пенсії.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при відкритті провадження у справи повинен впевнитися в тому, який саме суб`єкт владних повноважень приймав спірне рішення, що стало підставою для звернення до суду та є предметом розгляду у цій справі, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звертає увагу суду, що підставою звернення до суду та предметом спору в цій справі є: заява від 15.02.2023 про призначення пенсії та рішення № 57 від 07.03.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Щодо розподілу заяви про перерахунок за правилами екстериторіальності зазначає, що заяви позивача від 15.02.2023 та 01.03.2023 були розглянуті за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у зарахуванні певного стажу позивача, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Щодо зобов`язання судом першої інстанції зарахувати до пільгового стажу періодів роботи позивача з 25.05.2020 по 20.10.2020, з 28.10.2020 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 15.02.2023 апелянт зазначає, що не враховано до пільгового стажу такі періоди роботи оскільки не проведена перевірка наданих довідок.

Стосовно зобов`язання управління зробити перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» наголошує на відсутності пільгового стажу за Списком №1 (шахтарі), та як наслідок підстави для задоволення позовних вимог.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 15.02.2023 звернувся засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою № 467 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з необхідними документами.

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про що зазначено в листі Головного управління ПФУ в Донецькій області № 15.03.2023 0500-0305-9/21416.

З вищевказаного листа вбачається, що пенсію по інвалідності ОСОБА_1 призначено з 02.02.2023 відповідно до статті 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) при страховому стажі 33 роки 09 місяців 05 днів, в тому числі пільговий стаж - 13 років 07 місяців 18 днів. До страхового стажу зараховано період роботи з 01.07.2002 по 31.08.2002 відповідно записів № 3, 4 трудової книжки НОМЕР_1 від 12.09.2002, в якій відсутні номери наказів на прийом та звільнення з роботи.

Відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 працював 05.06.2002 по 30.08.2002.

Стаж роботи в якості учня машиніста підземних установок та машиніста підземних установок позначено «Ст.14, П/П…» замість «Ст.14, пост.202…».

Періоди навчання на курсах з відривом від виробництва з 01.12.2005 по 02.01.2006 та з 11.10.2006 по 26.11.2006 зараховані до підземного стажу з повним робочим днем в шахті. Часи курсового навчання зараховуються на право до пільгового стажу та в підсистемі ППВП помічаються «навчання за фахом».

Невірно зараховано до підземного стажу періоди проходження практики відповідно даних про спуски в шахту зазначених у довідці № 26/31 від 15.02.2023.

Не вилучено з пільгового стажу безоплатні відпустки 1 день у травні 2013 року, 6 днів у серпні та 5 днів у жовтні 2014 року.

Зараховано до підземного стажу період з 25.05.2020 по 20.10.2020, за який в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків відсутня. До підземного стажу не зараховано період роботи у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (м. Покровськ, Донецька область) з 28.10.2020 по 31.12.2022 (за виключенням періоду, за який відсутня атестації робочого місця) відповідно довідки № 69 від 14.02.2023 та даних про спецстаж системи персоніфіковано обліку, що передбачено пунктом 20 Постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637) зі змінами від 27.09.2022.

З урахуванням вищезазначеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просило переглянути стаж та письмово повідомити засобами електронного документообігу.

Листом від 22.03.2023 № 1400-0302-9/18504 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.03.2023 № 0500-5304-9/21416 щодо перегляду рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058 ОСОБА_1 повідомило, що після повторного розгляду документів електронної пенсійної справи погоджується із позиціями, викладеними у листі від 15.03.2023 щодо обчислення страхового стажу та страхового стажу в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці, та щодо обчислення розміру пенсії.

Проте, привести у відповідність ЕПС згідно релізу змін в підсистемі Призначення та виплата пенсій на базі ЕПС версія 1-6-74-1 від 04.04.2022 неможливо, оскільки спеціаліст ОСОБА_2 знаходиться у щорічній відпустці.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.02.2023 № 57 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності.

З вищезазначеного рішення вбачається, страховий стаж (повний) позивача складає 54 роки 11 місяців 5 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2023 № 57 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 02.02.2023.

Після перерахунку пенсії страховий стаж позивача складає 55 років 11 місяців 7 днів.

Листом від 11.05.2023 № 0500-0202-8/39147 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на адвокатський запит щодо надання правової допомоги повідомило, що 15.02.2023 ОСОБА_1 засобами веб-порталу електронних послуг ПФУ надав заяву про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 Закону № 1058-VI.

Заява відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

З 02.02.2023 ОСОБА_1 призначено пенсію по третій групі інвалідності як особі з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва/профзахворювання.

Згідно з наданими документами та даними персоніфікованого обліку страховий стаж ОСОБА_1 обчислений у відповідності до статті 24 Закону України №1058 та складає 54 роки 11 місяців 15 днів (врахований по 31.12.2022), в том у числі додатковий стаж (період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою встановленого закону пенсійного віку) 21 рік 02 місяці 0 днів, робота за Списком №1-13 років 07 місяців 18 днів (розрахунок стажу додається).

Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону №1058 складає 0,54917.

Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії розрахована згідно з статтею 40 Закону №1058 за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.08.2002, з 01.11.2022 по 31.03.2003, з 01.08.2003 по 31.05.2005, з 01.11.2005 по 31.05.2006, з 01.07.2006 по 31.07.2019, з 01.10.2020 по 31.12.2022 та складає 40 646,80 грн (12236,71 грн показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2020-2022 роки х 3,32171 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вказаний період).

Розмір пенсії з 02.02.2023 складає 16 258,72 грн, в тому числі:

22 322,00 грн розмір пенсії за віком (0,54917 х 40 646,80 грн);

397,67 грн доплата за 19 років понаднормативного стажу (2093,00 грн х19%);

22 719,67 грн загальний розмір пенсії;

50 - % для обчислення пенсії по інвалідності;

11 359,84 грн розмір пенсії по інвалідності (22 719,67 грн х 50%);

4898,88 грн доплата до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

16 258,72грн. сума пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (50 % від 80% від 40 646,80 грн.).

При наявності 13 років підземного стажу встановлена доплата відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» зазначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-VI, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи вищевказане, Головним управлінням ініційовано перегляд стажу ОСОБА_1 .

Пенсійну справу приведено у відповідність.

Страховий стаж ОСОБА_1 обчислений у відповідності до статті 24 Закону №1058 складає 55 років 11 місяців 07 днів (врахований по 31.12.2022), в тому числі додатковий стаж (період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою встановленого Законом пенсійного віку) 21 рік 02 місяці 0 днів, робота за Списком №1 14 років 10 місяців 05 днів (розрахунок стажу додається).

Коефіцієнт страхового стажу відповідно до статті 25 Закону № 1058 складає 0,55917.

Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії розрахована згідно з статтею 40 Закону № 1058 за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.08.2002, з 01.11.2022 по 31.03.2003, з 01.08.2003 по 31.05.2005, з 01.11.2005 по 31.05.2006, з 01.07.2006 по 31.07.2019, з 01.10.2020 по 31.12.2022 та складає 40646,80 грн (12236,71 грн показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2020-2022 роки х 3,32171 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вказаний період).

Розмір пенсії з 02.02.2023 складає 11 573,54 грн, в тому числі:

22 728,47 грн розмір пенсії за віком, (0,54917 х 40 646,80 грн);

418,60 грн доплата за 20 років понаднормативного стажу (2093,00грн х 20%);

23147,07 грн загальний розмір пенсії;

50 % для обчислення пенсії по інвалідності;

11 573,54 грн розмір пенсії по інвалідності (22 719,67 грн х 50%).

Пенсія розрахована та виплачується згідно з чинним законодавством за документами наявними у матеріалах пенсійної справи.

01.03.2023 ОСОБА_1 звернувся засобами веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою №612 про перерахунок пенсії в частині врахування стажу по Списку № 1 відповідно до Закону № 1058-VI у зв`язку з наданням додаткових документів.

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Києві.

Рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві № 57 від 07.03.2023 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії по Списку № 1 відповідно до Закону № 1058-VI, у зв`язку з відсутністю первинних документів на підставі яких видано довідку № 69 від 14.02.2023 ПРАТ «ШУ «Покровське».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-VI мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-VI, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Верховний Суд у постановах у справах № 345/4616/16 від 20.11.2018, № 345/4570/16-а від 06.02.2019, № 345/4462/16-а від 05.12.2019, № 345/3954/16-а від 11.07.2019 та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Частиною 1 ст. 44 Закону № 1058-VI передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-VI затверджений Постановою правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрований в МЮ України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі по тексту - Порядок).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Згідно п. 1.2 вищевказаного Порядку, заява про призначення пенсії … подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Пунктом 1.6 Порядку передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Як передбачено пунктом 2.1 Розділу 2 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії подаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3. Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З листа Головного управління ПФУ в Донецькій області № 15.03.2023 0500-0305-9/21416 вбачається, що заява ОСОБА_1 про призначення пенсії була розглянута Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області за принципом екстериторіальності.

Цим же листом Головне управління ПФУ в Донецькій області просило переглянути стаж роботи позивача. Проте Головне управління ПФУ в Миколаївській області повідомило Головне управління ПФУ в Донецькій області про неможливість приведення у відповідність ЕПС згідно релізу змін в підсистемі «Призначення та виплата пенсій на базі ЕПС» версія 1-6-74-1 від 04.04.2022, оскільки спеціаліст ПФУ знаходиться у щорічній відпустці.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ПФУ в Донецькій області прийнято рішення від 24.02.2023 № 57 про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2023 № 57 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 02.02.2023.

Проте у відзиві та апеляційній скарзі Головне управління ПФУ в Донецькій області зазначає, що заява позивача про призначення пенсії управлінням не розглядалась, рішення про відмову у зарахуванні певного стажу позивача не приймало, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Розглянувши прийняті Головним управлінням ПФУ в Донецькій області рішення про призначення пенсії та її перерахунку, слід зазначити про не відповідність таких рішень вимогам обґрунтованості, оскільки з їх тексту неможливо зрозуміти, які періоди роботи позивача не зараховані до пільгового та страхового стажу; мотиви не зарахування до стажу конкретно визначених періодів роботи з посиланням на норми чинного законодавства; які документи, подані позивачем, відповідач прийняв до уваги, а які відхилив за необґрунтованістю.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути вмотивованим.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, має бути чітким та зрозумілим, а відсутність у рішеннях від 24.02.2023 та від 10.04.2023 № 57 обчислення періодів роботи позивача, які були зараховані або не зараховані до пільгового стажу за Списком №1, мотивів не зарахування до стажу конкретно визначених періодів роботи, унеможливлює суд надати юридичну оцінку правомірності рішень відповідача.

Щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, у зв`язку з відсутністю в індивідуальних відомостях про застраховану особу сплати страхових внесків.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-VI, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, статтею 113 Закону № 1058-VI передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-VI застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону).

Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працює.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846.

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, Затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а. При цьому Верховний суд відступив від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21- 519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Вищезазначені дані підтверджують право позивача на обрахунок розміру пенсії відповідно до приписів абз.3 ч. 1 ст. 28 № 1058-VI та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно вимог пункту 4.7. діючого Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час вирішення питання про призначення (перерахунок) пенсії відповідач зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі надані йому документи.

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідач не виконав вказані вимоги діючого законодавства України, оскільки безпідставно не прийняв до уваги надані йому трудову книжку Серії НОМЕР_1 та уточнюючу (пільгову) довідку № 26/31 від 15.02.2023, яка переконливо свідчить, що в оскаржуваний період позивач працював в умовах зайнятості повний робочий день під землею за Списком № 1.

Разом з цим, як вбачається з форми РС-право та листа Головного управління ПФУ в Донецькій області від 11.05.2023 № 0500-0202-8/39147 до підземного страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, за який в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страховий внесків, проте не зараховано до пільгового стажу.

За таких умов, колегія суддів погоджується з місцевим судом, що не зарахувавши оскаржуваний період роботи позивача до підземного пільгового стажу позивача за Списком № 1, який надає право встановлення розміру пенсії згідно абз.3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-VI та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень.

Щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 28.10.2020 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 15.02.2023, у зв`язку з відсутністю атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 42 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Тобто, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Дана позиція узгоджується з висновками викладеними в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16- а.

Крім того, згідно норм діючого законодавства, при необхідності отримання будь-яких документів, відповідач по справі моє право самостійно їх витребувати у роботодавця.

Також судами встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 957 від 07.03.2023 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії по Списку №1 відповідно до Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю первинних документів, на підставі яких видано довідку №69 від 14.02.2023 ПРАТ «Покровське».

Значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, та ст.48 Кодексу законів про працю України, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз положень Порядку № 637 свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Позивач має належним чином оформлену трудову книжку Серії НОМЕР_1 , в якій містяться записи про період роботи позивача з повним робочим днем в шахті за період з 28.10.2020 по день звільнення 14.02.2023, із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію, відповідно до статті 114 Закону № 1058-VI.

Крім того, довідкою виданою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» № 69 від 14.02.2023 підтверджено наявний трудовий стаж позивача на підземних роботах.

Щодо обраного позивачем способу захисту.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, на підставі частини другої статті 9 КАС України колегія суддів вважає, що окружний правильно вийшов за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, визнавши протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 28.10.2020 по 14.02.2023 та незастосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 07.03.2023 № 57 про відмову позивачу в перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 02.02.2023, дня призначення пенсії по інвалідності, пільгового стажу період роботи з 25.05.2020 по 20.10.2020, до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 28.10.2020 по 14.02.2023 та застосувати ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з подальшим проведенням перерахунку призначеної пенсії та виплатою різниці між нарахованим та виплаченим розміром пенсії.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 200/3311/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 25 січня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук