Справа № 280/9908/23
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 січня 2024 року Справа № 280/9908/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) до Акціонерного товариства "Інститут Титану" (пр. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035, ) про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) до Акціонерного товариства "Інститут Титану" (далі відповідач), в якій позивач просить суд: стягнути з Акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ТИТАНУ" (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 180, ) заборгованість у розмірі 178 300,86 грн. за період з червня 2022 року до жовтня 2023 року включно по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» та зазначено, що відповідачем не відшкодовуються фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за період з червня 2022 року до жовтня 2023 року включно у розмірі 178 300,86 грн.

Ухвалою суду від 04.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

18.12.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказав, що АТ «ІНСТИТУТ ТИТАНУ» працює в умовах повного господарського розрахунку та самофінансування. На даний момент АТ «ІНСТИТУТ ТИТАНУ» перебуває у тяжкому фінансовому стані, який обумовлений, насамперед, ситуацією, яка виникла в країні через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну. Станом на 14 грудня 2023 року заборгованість зі сплати єдиного внеску АТ «ІНСТИТУТ ТИТАНУ» відповідно до даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС становить 2 869 830,17 грн. АТ «ІНСТИТУТ ТИТАНУ» планує якомога швидше закрити вищезазначені боргові зобов`язання на початку 2024 року після виконання контрактів(у), основні надходження від яких очікуються у 1-3 кварталі 2024 року. З посиланням на приписи ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідач просить розстрочити виконання судового рішення строком на 12 місяців.

Відповідно до приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що Акціонерне товариство "ІНСТИТУТ ТИТАНУ" перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Працівникам відповідача призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Відповідачу направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно розрахунків до позовної заяви сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» загальна сума боргу відповідача з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з червня 2022 року до жовтня 2023 року включно у розмірі 178 300,86 грн.

На момент розгляду справи в суді нараховані суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 178 300,86 грн. відповідачем не сплачені, заборгованість перед Пенсійним фондом не погашена.

Враховуючи несплату відповідачем суми заборгованості у добровільному порядку у повному обсязі позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058) платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку, зокрема, підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Згідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок і строки відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року 64/8663 із змінами та доповненнями (далі - Інструкція).

Відповідно до п. п. 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 Інструкції платниками страхових внесків є страхувальники, зокрема, роботодавці підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п. 6.1, 6.2 розділу 6 Інструкції для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники (п. 6.3. Інструкції).

Відповідно до п. п. 6.4, 6.5, 6.7 розділу 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Тобто, обов`язок щодо визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України, підприємство же зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених органом Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству. При цьому, органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.

Аналогічний правовий висновок неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14.09.2022 у справі № 817/1943/17.

Судом встановлено, що на підставі документів, виданих Акціонерним товариством "ІНСТИТУТ ТИТАНУ" пенсійним органом призначена та виплачувалася працівникам підприємства пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується наданою до суду копією довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, заяви про призначення/перерахунок пенсії, протоколу, розпорядження та довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії.

Пенсійним органом, відповідно до розділу 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» на адресу відповідача, направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 та повідомлення про місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за період червня 2022 року до жовтня 2023 року включно.

Згідно розрахунку суми відшкодування, заборгованість Акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ТИТАНУ" по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з червня 2022 року до жовтня 2023 року включно за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 178 300,86 грн.

При цьому, зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем не оскаржені, а отже визначені ними суми належних до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є узгодженими. Доказів іншого до суду не надано.

Суд також враховує, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, до основних завдань, які стоїть перед органами Пенсійного фонду України, відноситься забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплата пенсій.

Одним із джерел наповнення бюджету Фонду є надходження від відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Добросовісне виконання суб`єктами господарювання свого обов`язку відповідно до закону брати участь у соціальному захисті громадян України є проявом соціальної відповідальності бізнесу, який враховує інтереси суспільства та бере на себе певну частину відповідальності за соціальний захист осіб, які його потребують.

Саме такий правовий висновок викладено у вищевказаній постанові Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справі №640/18421/19.

У відповідності до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам у розмірі 178 300,86 грн. та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо посилань відповідача щодо важкого скрутного фінансового становища підприємства, то суд зазначає, що предметом даного позову є наявність заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат з виплати та доставки пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1. Суд, вирішуючи питання про стягнення боргу, досліджує правомірність виникнення такого боргу та наявність чи відсутність факту його сплати. Тоді як, обставини, які ускладнюють можливість вчасної сплати зобов`язань є фактично підставою для розстрочення або відстрочення відповідного рішення суду.

З приводу заявленого представником відповідача клопотання про відстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З огляду на вищенаведену норму, суд зазначає, що питання розстрочення або відстрочення виконання судового рішення може бути вирішено судом на стадії саме виконання такого судового рішення, а не стадії його ухвалення, на строк, що не може перевищувати одного року з дня ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим, зокрема, для учасників справи. Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином інститут розстрочення виконання судового рішення нерозривно пов`язаний з виконанням судового рішення за умови набрання ним законної сили.

Тому з клопотанням щодо розстрочення виконання рішення суду відповідач може звернутися після прийняття рішення у справі та набрання ним законної сили.

З огляду на вказане у задоволенні клопотання представника відповідача необхідно відмовити у зв`язку з передчасністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) до Акціонерного товариства "Інститут Титану" (пр. Соборний, 180, м. Запоріжжя, 69035, ) про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ТИТАНУ" (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 180, ) заборгованість у розмірі 178 300,86 грн. за період з червня 2022 року до жовтня 2023 року включно по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У клопотанні Акціонерного товариства "ІНСТИТУТ ТИТАНУ" про розстрочення сплати наявної суми заборгованості із відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 178 300,86 грн. - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26.01.2024.

Суддя А.В. Сіпака