Справа № 357/10618/23
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2023 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, м. Біла Церква, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого сержанта поліції взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП Коваль Віталія Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Старшого сержанта поліції взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП Коваль Віталія Олександровича (далі - відповідач 1), Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 2), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 716893 від 31.07.2023, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що оскаржувану постанову винесено відносно нього за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. У постанові зазначено, що нібито 31.07.2023 о 20 год. 55 хв. в м. Біла Церква по провулку Луки Долинського, водій здійснював рух на транспортному засобі моторолері Хонда Діо без номерного знаку, не маючи права керування транспортним засобом. Позивач вказує, що він не керував жодним транспортним засобом, а йшов пішки, про що пояснив працівнику поліції, однак останній на такі пояснення не реагував, а виніс постанову про накладення адміністративного правопорушення. Вважаючи винесену постанову неправомірною, позивач звернувся до суду за захистом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Скасовано постанову серії БАБ № 716893 від 31.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 31.07.2023 постановою серії БАБ № 716893, складеною поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону 1 БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП Ковалем Віталієм Олександровичем, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 31.07.2023 о 21:55 год. в м. Біла Церква по провулку Луки Долинського, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі моторолері Хонда Діо без номерного знаку, не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Наявна у справі копія постанови від 31.07.2023 містить в собі відомості про долучення до неї відео з боді камери 477677 та відмітку про отримання позивачем копії постанови.

Судом досліджено наданий представником відповідачів відеозапис від 31.07.2023 який складається з чотирьох файлів clip-0, clip-1, clip-2, clip-3 формату МР4, здійснені 31.07.2023 в період часу з 20:55:35 год. до 22:12:02.

З відеофайлу clip-3 (без звуку) вбачається, що патрульна машина поліції протягом хвилини на відстані орієнтовно 50-100 метрів слідує за людиною на моторолері. В сутінках видно лише силует людини зі спини, ідентифікувати особу неможливо, оскільки в поле зору жодного разу не потрапило обличчя, не видно ні одягу водія, ні модель транспортного засобу, відсутній також факт зупинки транспортного засобу та безпосереднє спілкування між працівниками поліції та водієм за кермом ТЗ. Слідуючи за моторолером в цей проміжок часу, автомобіль патрульної поліції не зміг проїхати між зеленим насадженням та припаркованим на узбіччі транспортним засобом, тому моторолер зник з поля зору.

Інші відеофайли - це спілкування працівників поліції з позивачем, іншими особами, а також безпосередній розгляд адміністративної справи на території стоянки. Протягом всього спілкування ОСОБА_1 заперечує факт, що він був за кермом моторолера, який зафіксували поліцейські, вказує, що прийшов пішки і знаходиться в даному місці пів дня, вихлопна у мопеда холодна, робить припущення, що його хочуть відправити воювати та на прохання патрульного про проходження медичного тесту на сп`яніння відмовляється.

Жінка на відео стверджує, що посварилась з чоловіком, після чого той взяв мопед і поїхав, вказує про позбавлення його права керування транспортними засобами два роки тому, робить припущення, що саме позивач за кермом моторолера на відео. Інший учасник розмови розповідає, що не бачив, як позивач заїжджав на стоянку, бачив як вийшов з приміщення прохідної.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. ПДР України закріплено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За положеннями підпункту «а» пункту 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.4. ПДР України та статті 16 Закону України «Про дорожній рух» на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1. ПДР України.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1. ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративне правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказаний вище правовий висновок наведений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 року, справа №463/1352/16-а.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачами не було надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем конкретного адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи доводи заперечень та незгоду позивача з постановою інспектора поліції, внаслідок чого він звернувся до суду з адміністративним позовом, зважаючи на відсутність будь-яких пояснень позивача в оскаржуваній постанові про визнання адміністративного правопорушення, а також невиконання відповідачами встановленого обов`язку довести правомірність свого рішення, як такого, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 205, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

В.П. Мельничук