Справа № 140/32155/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/32155/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулось із позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 10105,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язана сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм за ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 10105,54 грн. Податковий борг виник внаслідок несплати нарахованого податку на майно згідно з податковими повідомленнями-рішеннями. Позивачем в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги форми Ф від 05.02.2018 №2584-17, однак дані заходи не призвели до погашення податкового боргу відповідачем.

З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача в дохід держави податковий борг в сумі 10105,54 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У поданому до суду 29.11.2023 відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що жодного повідомлення-рішення щодо нарахування та сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, які вказані у позовній заяві, від позивача на її адресу не надходило.

Зазначає, що з неофіційних джерел у квітні 2022 року їй стало відомо, що на нерухоме майно нараховується податок.

З урахуванням трирічного терміну позовної давності, нею 07.05.2022 сплачено податок на нерухомість за 2019 рік у розмірі 2731,23 грн і за 2020 рік у розмірі 3091,20 грн, що в загальному становить 5822,50 грн, що підтверджується копією платіжної квитанції №58 від 07.05.2022. Тобто, податок на нерухоме майно згідно наведених у позовній заяві податкових повідомлень-рішень від 05.04.2021 №0-0316 в сумі 1902,65 грн та від 05.04.2021 №0-0316 в сумі 1188,55 грн, що в загальному складає 3091,20 грн сплачений у травні 2022 року.

Податок на нерухомість за 2021 рік згідно вказаних у позовній заяві податкових повідомлень-рішень від 01.09.2022 №0-0316 в сумі 603,96 грн та від 01.09.2022 №0-0316 в сумі 966,84 грн, що в загальному складає 1570,80 грн, сплачений нею згідно платіжної квитанції АТ «Укрпошта» ВПЗ №44702 від 15.11.2023.

Крім того, 15.11.2023 сплачений податок на нерухомість за 2022 рік в сумі 1416,92 грн. Таким чином, зобов`язання перед бюджетом щодо сплати податку на нерухомість за 2020 та 2021 роки у загальній сумі 4662,00 грн відповідачем виконані в повному обсязі.

Враховуючи, що на всій території України з 01.07.2023 скасований карантин, який був встановлений з метою запобіганню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, а позивач звернувся до суду із позовною заявою 17.10.2023, вважає, що ГУ ДПС у Волинській області пропущений встановлений законом тримісячний строк звернення до адміністративного суду. З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити.

У поданій до суду 22.12.2023 відповіді на відзив представник ГУ ДПС у Волинській області підтримала вимоги заявлені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Зазначила, що п. 57.3 ст. 57 ПК України визначені строки сплати платником грошових зобов`язань, зокрема у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно ІКП «Податковий блок» податковий борг платника станом на 31.12.2021 становить 12 402,76 грн, станом на 31.12.2022 податковий борг становить 12 023,80 грн, а станом на момент звернення до суду податковий борг який підлягає до стягнення становить 10 105,54 грн.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від призначення платежу, визначеного платником податків. Суми сплати, про які вказує відповідач у відзиві па позовну заяву, зараховувалися в погашення податкового боргу в порядку черговості його виникнення.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Волинській області.

Як слідує з інформаційної довідки ГУ ДПС у Волинській області про заборгованість по платежах до бюджету (а.с.3), розрахунку сум податкового боргу (а.с.4), витягу з ІС Податковий блок (зворотний бік облікової картки платника податків) (а.с.8-12) у відповідача наявна заборгованість за платежами з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 10105,54 грн.

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості на суму 10105,54 грн виник внаслідок несплати відповідачем податкового зобов`язання нарахованого податковим органом за податковими повідомленнями-рішеннями:

- від 16.06.2017 №360966-13 на суму 1110,25 грн з терміном сплати 23.01.2018;

- від 16.06.2017 №360967-13 на суму 693,55 грн з терміном сплати 23.01.2018;

- від 23.04.2018 №0-0301 на суму 1289,11 грн з терміном сплати 26.08.2018;

- від 23.04.2018 №0-0301 на суму 805,29 грн з терміном сплати 26.08.2018;

- від 13.06.2019 №0-0316 на суму 1499,80 грн з терміном сплати 26.08.2019;

- від 13.06.2019 №0-0316 на суму 936,90 грн з терміном сплати 26.08.2019;

- від 21.04.2020 №0-0316 на суму 1681,09 грн з терміном сплати 29.08.2020;

- від 21.04.2020 №0-0316 на суму 1050,14 грн з терміном сплати 29.08.2020;

- від 05.04.2021 №0-0316 на суму 1902,65 грн з терміном сплати 09.08.2021 (за 2020 рік);

- від 05.04.2021 №0-0316 на суму 1188,55 грн з терміном сплати 09.08.2021 (за 2020 рік);

- від 01.09.2022 №0-0316 на суму 603,96 грн з терміном сплати 12.12.2022 (за 2021 рік);

- від 01.09.2022 №0-0316 на суму 966,84 грн з терміном сплати 12.12.2022 (за 2021 рік) (а.с.5-6).

Відповідачем частково проведено оплату нарахованого податкового зобов`язання, що підтверджується наступними платіжними документами: квитанцією №58 від 07.05.2022 на суму 5822,50 грн, квитанцією від 27.12.2022 на суму 603,96 грн, квитанцією від 27.12.2022 на суму 966,84 грн.

За порушення термінів сплати грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, податковим органом згідно з статтею 129 ПК України відповідачу нарахована пеня в сумі 5443,54 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 по платежах до бюджету, яку позивач просить стягнути з відповідача за даним позовом становить 10105,54 грн, з яких 4662,00 грн сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості та 5443,54 грн нарахована пеня згідно з статтею 129 ПК України.

Несплата відповідачем податкового боргу стала підставою для звернення ГУ ДПС у Волинській області з адміністративним позовом про стягнення його у примусовому порядку.

Разом з тим, до відзиву на позовну заяву від 29.11.2023 відповідач надала квитанції про сплату заборгованості з податку на нерухомість від 15.11.2023 № на суму 1406,92 грн та від 15.11.2023 № на суму 1570,80 грн.

Таким чином, з урахуванням часткової сплати відповідачем податкового боргу 15.11.2023 на суму 2977,72 грн, загальна сума заборгованості по платежах до бюджету ОСОБА_1 , яка підлягає до стягнення за даним позовом, становить 7127,82 грн. (10105,54 грн - 2977,72 грн)

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою податку на майно (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування - об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно правил, установлених підпунктом 266.7.2 пункту 266.7, підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у строк, визначений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, не сплатила, податкові повідомлення-рішення не оскаржила. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У зв`язку з несплатою відповідачем суми податкового боргу та у відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України ГУ ДПС у Волинській області ОСОБА_1 за останньою відомою адресою місцезнаходження фізичної особи: АДРЕСА_1 , рекомендованим поштовим відправленням надсилалась податкова вимога форми Ф від 05.02.2018 №2584-17, з якої вбачається, що станом на 04.02.2018 загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 2049,23 грн, та яка не була вручена адресату та повернута до податкового органу (а.с.7-7 зворот).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказані заходи не призвели до погашення платником податків податкового боргу. Доказів оскарження податкової вимоги форми Ф від 05.02.2018 №2584-17 або повної сплати вказаних сум податкового боргу відповідач не надала.

Разом з тим, суд вважає за належне зазначити, що відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені (п. 131.2 ст. 131 ПК України).

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному п. 131.2 ст. 131 ПК України.

Таким чином, твердження відповідача про те, що зобов`язання перед бюджетом щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 та 2021 роки нею виконані в повному обсязі, а відтак, у відповідача відсутній податковий борг суд вважає безпідставним, оскільки кошти сплачені платіжними документами: квитанцією №58 від 07.05.2022 на суму 5822,50 грн, квитанцією від 27.12.2022 на суму 603,96 грн, квитанцією від 27.12.2022 на суму 966,84 грн, квитанцією від 15.11.2023 № на суму 1406,92 грн та квитанцією від 15.11.2023 № на суму 1570,80 грн були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, який виник у попередні періоди.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 ПК України).

Виходячи із системного аналізу положень ПК України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що визначене відповідачу податкове зобов`язання у сумі 7127,82 грн є узгодженим та не сплачене нею у встановлений строк, щодо його розміру не надано доказів погашення боргу, то суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом прийняття рішення про стягнення з ОСОБА_1 вказаного податкового боргу.

Щодо твердження відповідачем у відзиві на позов про пропуск позивачем встановленого частиною 2 статті 122 КАС України тримісячного строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду.

Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений статтею 102 ПК України.

Таким чином, посилання відповідача на те, що при зверненні до суду з позовом про стягнення податкового боргу застосуванню підлягав визначений частиною 2 статті 122 КАС України тримісячний строк, суд вважає помилковим та зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 25.02.2020 в справі №1340/5767/18, від 01.02.2021 у справі №2a-3025/11/0970, від 13.07.2022 у справі № 480/340/20 дійшов висновку, що положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом. При цьому, норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.

Крім того, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було доповнено п. 52-2 згідно із Законом №533-IX від 17.03.2020, який набрав чинності 17.03.2020, відповідно до якого на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), було зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено строк звернення до суду з даним позовом.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави податковий борг в сумі 7127,82 грн (сім тисяч сто двадцять сім гривень 82 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, буд. 4, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Т.М. Димарчук