Справа № 380/231/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 січня 2024 рокусправа № 380/231/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) до 7 Прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (79010, м. Львів, вул. Личаківська 74, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця», у якій просить суд скасувати постанову №2 від 28 вересня 2023 року про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями, прийняту в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної Прикордонної Служби України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 8 січня 2024 року залишено позовну заяву без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач 22.01.2024 подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій просить суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Позивач у заяві вказує, що він подав позовну заяву в порядку цивільного судочинства до Личаківського районного суду м. Львова, однак ухвалою від 10 жовтня 2023 року у справі № 463/8954/23 Личаківський районний суд м. Львова AT «Укрзалізниця» відмовив у відкритті провадження по справі на підставі пункту 12 частини 1 статті 19 КАС України. 12 грудня 2023 року Львівським апеляційним судом у задоволенні апеляційної скарги AT «Укрзалізниця» відмовлено на підставі статей 367, 374 частини 1 пункту 1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України. Вважає, що в цьому випадку існує колізія у діючому законодавстві України, яким керуються відносини, які склалися між Позивачем та Відповідачем. Вказує, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Вважає, що Позивач мав поважні причини для пропуску подання позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду, які підтверджуються письмовими доказами, а також наявністю колізії у діючому законодавстві України.

Розглянувши вказані у заяві доводи позивача щодо поважності причин пропуску процесуального строку на звернення з вказаним позовом до суду, суд зазначає наступне.

Позивач зазначає про наявність колізії в діючому законодавстві України, однак не конкретизує що це за колізії та в чому вони полягають.

Крім того, позивач не обґрунтовує, якими письмовими доказами підтверджується поважність причини для пропуску подання позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду.

Що стосується тих обставин, що позивач спочатку звернувся до Личаківського районного суду м. Львова, однак Ухвалою від 10 жовтня 2023 року у справі № 463/8954/23, а Личаківський районний суд м. Львова AT «Укрзалізниця» відмовив у відкритті провадження по справі, суд зазначає наступне.

Суд вважає, що твердження позивача про наявність поважних причин пропуску звернення до суду у зв`язку з тим, що він не знав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не заслуговує до уваги, оскільки, звернення до іншого суду з порушенням процесуальних правил не є поважною причиною для поновлення строку.

Пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» постанову про накладення штрафу, що прийнята посадовою особою, зазначеною у статті 2 цього Закону, може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до місцевого суду за місцезнаходженням відповідного органу охорони державного кордону України, рішення якого є остаточним.

У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку з оскарженням постанови №2 від 28 вересня 2023 року про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями, прийнятої в.о. начальника 7 прикордонного Карпатського загону Державної Прикордонної Служби України.

Суд встановив, що на розгляд Львівського окружного адміністративного суду позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла 3.01.2024, в той час Львівським апеляційним судом у задоволенні апеляційної скарги AT «Укрзалізниця» відмовлено постановою від 12.12.2023.

Як вбачається з постанови Львівського апеляційного суду від 12.12.2023 у справі №463/8954/23 справа була розглянута у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представників сторін.

В матеріалах справи наявна постанова №2 від 28 вересня 2023 року про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями, з яких позивач повинен був дізнатися про порушення свого права, проте до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів звернувся 03.01.2024, з пропуском десятиденного строку на звернення до суду, встановленим статті 13 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Отже після прийняття 12.12.2023 постанови Львівським апеляційним судом позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із значним зволіканням, не навівши ні в позовній заяві, ні в заяві про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно із частиною 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У цій справі перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто з 29.09.2023 (постанова №2 від 28 вересня 2023 року про правопорушення, пов`язане з міжнародними пасажирськими перевезеннями).

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у рішенні від 08.08.2019 р. у справі № 127/13736/16-а зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Поважними ж причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Не заслуговує до уваги твердження позивача про наявність поважних причин пропуску звернення до суду у зв`язку з тим, що він не знав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд зазначає, що звернення до іншого суду з порушенням процесуальних правил не є поважною причиною для поновлення строку.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28 квітня 2022 року у справі №420/9196/20.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд наголошує, що позивач не надав жодних доказів про те, що він не мав можливості звернутися в десятиденний строк, навіть починаючи з дня прийняття 12.12.2023 постанови Львівським апеляційним судом.

Непереборних або поважних обставин, які перешкоджали звернутися позивачу до належного суду із цим позовом та не залежали від його волевиявлення останнім не наведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

Будь-яких інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом, які є поважними, позивачем не вказано.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 5, 6 ст. 169 КАС України).

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «МШ «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Суд дійшов висновку, що наведені в заяві від 22 січня 2024 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані поважними та не наведено обставин, які є об`єктивно непереробними і не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення Акціонерного товариства «Українська залізниця» до адміністративного суду

Позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» до 7 Прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн, відповідно до платіжної інструкції № 701 від 29.12.2023.

Повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) сплачений судовий збір у сумі 344,00 грн, відповідно до платіжного доручення № 25410 від 18.01.2024.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяБрильовський Роман Михайлович