Справа № 360/87/24
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 січня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/87/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження керівника Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації від 25.03.2022 № 241 Про звільнення ОСОБА_2 з посади спеціаліста 1 категорії відділу документообігу та діловодства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області;

- поновити ОСОБА_2 на посаді спеціаліста 1 категорії відділу документообігу та діловодства Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області з 25 березня 2022 року.

Згідно з пунктами 3, 5 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга стаття 171 КАС України).

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

В пункті 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, публічна служба це, зокрема, інша державна служба.

Згідно до матеріалів справи позивач проходила державну службу та звільнена з посади державного службовця.

Таким чином, до позивача повинні бути застосовані положення частини п`ятої статті 122 КАС України.

Згідно позову та матеріалів справи позивач звільнена з державної служби 25.03.2022.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України строк звернення з позовом про скасування розпорядження про звільнення та поновлення на посаді до адміністративного суду обчислюється з 26.03.2022 по 26.04.2022.

З цим позовом представник позивача звернулася до суду 22.01.2024, тобто, після 26.04.2022, що свідчить про факт пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовом про поновлення на посаді під час проходження служби.

Зазначені обставини свідчать про необхідність з`ясування причин пропуску строку звернення до суду за період з 27.04.2022 по 22.01.2024.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19.

Суд звертає увагу позивача, що КАС України не пов`язує право суду поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер та не залежала від волевиявлення особи.

В позовній заяві зазначено, що позивач, будучи впевнена в тому, що перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, в кінці листопада, спілкуючись зі знайомою з Луганської області, випадково дізналася, що її звільнено з попереднього місця роботи. Оскільки на день звернення до суду позивачу не надано відповідачем розпорядження керівника цивільної адміністрації від 25.03.2022 № 241 та не видано трудову книжку, а направлено лише копію розпорядження від 25.03.2022 №241, представник вважає, що терміни позовної давності не пропущено.

Положеннями частини першої та третьої статті 5 Закону України «Про державну службу» визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Частиною другою статті 58 Закону України «Про державну службу» визначено, що додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати та інші види відпусток надаються державним службовцям відповідно до закону.

Розділом ІV Закону України «Про відпустки» визначені види соціальних відпусток. Статтями 17 та 18 цього розділу передбачено відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами та відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами та відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є соціальними відпустками, та порядок їх надання та отримання, відповідно до частини другої статті 58 Закону України «Про державну службу», регулюється саме Законом України «Про відпустки».

Відповідно до статті 17 на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю: до пологів - 70 календарних днів; після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів.

Положеннями статті 18 Закону України «Про відпустки» визначено, що після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за бажанням матері або батька дитини одному з них надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

До позовної заяви надано копії листків непрацездатності: № 4977633-1, дата відкриття 21.03.2022, дата закриття 24.07.2022, причина вагітність і пологи та № 4103442-1, дата відкриття 25.07.2022, дата закриття 07.08.2022, причина вагітність і пологи.

Частиною третьою статті 20 Закону України «Про відпустки» передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою матері, батька дитини або осіб, зазначених у частині третій статті 18 цього Закону, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляється наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Аналіз зазначених положень свідчить, що вказані відпустки оформлюються двома документами: заявою працівника (з додаванням підтвердних документів за потреби) та наказом роботодавця про надання відпустки, з яким працівник ознайомлюється під підпис.

Отже, у період з 21.03.2022 по 07.08.2022 позивач повинна була перебувати у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами позивач повинна була звернутися до відповідача із заявою про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та, відповідно, після оформлення відповідачем наказу (розпорядження) про надання такої відпустки ознайомитися з цим наказом (розпорядженням).

Таким чином, у разі добросовісного виконання позивачем процедури звернення для надання відпусток у зв`язку з вагітністю та пологами та для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у неї повинні бути наявні докази дотримання зазначеної процедури. Однак, як в позові, так і в додатках до нього, відсутня інформація щодо дотримання вимог чинного законодавства щодо звернення та перебування позивачем у зазначених соціальних відпустках, відсутні докази відповідних коштів (оскільки вказані відпустки відповідно до Закону України «Про відпустки» є оплачуваними)

Як наслідок, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку, а також зазначити та надати докази перебування у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами та для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до вищезазначених норм.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

З оскаржуваного розпорядження від 25.03.2022 № 241 вбачається, що його прийнято Лисичанською міською військово-цивільною адміністрацією Сєвєродонецького району Луганської області. При цьому, відповідачем у позовній заяві визначено Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.

Таким чином, найменування органу, який виніс оскаржуване розпорядження, та орган, який визначений в якості відповідача, є відмінними.

Як в змісті позовної заяви, так і згідно доданих матеріалів відсутня інформація, що Лисичанська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області є правонаступником Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, або мало місце перейменування органу, або наявні інші, передбачені діючим законодавством, підстави зміни найменування органу.

Таким чином, у розумінні вимог статей 9, 43, 47 КАС України, позивачу необхідно обґрунтувати зазначення належим відповідачем у справі Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області із зазначенням конкретних законодавчо визначених підстав.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 122, 160, 169, 172, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді- залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку;

- доказів перебування у відпустках у зв`язку з вагітністю та пологами та для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до норм Закону України «Про відпустки»;

- обґрунтування зазначення належим відповідачем у справі Лисичанську міську військову адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області із зазначенням конкретних законодавчо визначених підстав.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяС.В. Борзаниця