Справа № 380/13156/23
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13156/23 пров. № А/857/20206/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року, головуючий суддя Желік О.М., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУНП у Львівській області, в якому просив визнати протиправним дії Головного управління Національної поліції у Львівській щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 інформації про розмір індексації грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській включити до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 інформацію про розмір індексації грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, та направити довідку про розмір грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для перерахунку пенсії з дня її призначення 01.01.2023 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що у довідці №18/68 від 27.01.2023 року відсутні дані про суми індексації грошового забезпечення, які щомісяця нараховувалися та виплачувалися їй упродовж останніх 24-х місяців перед звільненням. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невключення до довідки №18/68 від 27.01.2023 року інформації про суми індексації протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства позивач звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не включення сум індексації в довідку №18/68 від 27.01.2023 року про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення ОСОБА_1 , що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області підготувати та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову (уточнену) довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення ОСОБА_1 , що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, до якої включити нараховані та виплачені за вказаний період суми індексації грошового забезпечення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ НП у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що законодавством України передбачено чіткий порядок проведення виключно масового перерахунку пенсій, призначених за нормами Закону № 2262-XII, у разі зміни відповідних розмірів грошового забезпечення, а не індивідуально окремим особам. Апелянт зазначає, що ГУНП у Львівській області при прийнятті рішення щодо відмови в наданні ГУ ПФУ у Львівській області оновленої довідки для перерахунку пенсії керувалось виключно нормами чинного законодавства України. Вказує, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), яка має систематичний характер, а тому, відповідно до правових висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 03.04.2019 року у справі № 638/9697/17, територіальні органи Пенсійного фонду України при обрахуванні пенсії особам, які мають право на неї відповідно до Закону №2262-XII, повинні враховувати індексацію грошового забезпечення, яка нараховувалася військовослужбовцю за час служби перед звільненням. Апелянт вважає, що оскільки індексація грошового забезпечення не належить до надбавок, доплат, підвищень, тобто не відноситься до додаткових видів грошового забезпечення, така не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії на підставі частини 3 статті 63 Закону № 2262-XII.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України та був звільнений зі служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», що не заперечується сторонами у справі.

Головним управління Національної поліції у Львівській області підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області пакет документів, у якому були наявні, зокрема, грошовий атестат №4/68 від 27.01.2023 та довідка №18/68 від 27.01.2023 року про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважав протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до вищевказаної довідки №18/68 від 27.01.2023 року інформації про суми індексації які їй нараховувалися та виплачувалися упродовж останніх 24-х місяців перед звільненням, відтак звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, не включивши суму індексації в довідку № про щомісячні додаткові види грошового забезпечення позивача за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», допустив протиправну бездіяльність.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальний Закон, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, зокрема, які перебували на військовій службі та мають право на пенсію, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ).

Вирішуючи спір щодо права позивача включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії сум індексації, відповідно до сформованих позивачем позовних вимог, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 року (далі - Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Питання, вирішення якого у судовому порядку вимагає позивач, полягає у можливості включення до складу грошового забезпечення для визначення розміру пенсії за вислугу років індексації грошового забезпечення.

Статтею 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ).

Згідно статті 1 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону №2011-XII або Закону №2262-ХІІ.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Отже, особи, які отримують пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, суми отримуваної ними індексації доходів.

При цьому, як видно із законодавчих норм, які регулюють порядок оформлення довідок про розмір грошового забезпечення, внесення змін до вже існуючих довідок як правовий механізм не передбачено. Натомість, за зверненням пенсіонера уповноважений орган не позбавлений можливості видати нову довідку про розмір грошового забезпечення.

Відтак, нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення повинні бути включені до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія.

Така правова позиція щодо необхідності включення індексації до складу грошового забезпечення викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду у справі №522/9659/16-а від 15.04.2019 року, у справі №820/4963/18 від 08.02.2021 року та у справі №240/7853/19 від 26.08.2021 року.

Отож, суд першої інстанції ухвалив вірне рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення у довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення позивача, які вона отримувала за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням індексацію грошового забезпечення, зобов`язавши відповідача виготовити та надіслати до пенсійного органу нову (уточнену) довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення позивача за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ, до якої включити нараховані та виплачені за указаний період суми індексації грошового забезпечення для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Аналізуючи вищенаведене норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про підставність та обґрунтованість позовних вимог, відтак такі підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року у справі №380/13156/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
М. А. Пліш