Справа № 380/13453/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13453/23 пров. № А/857/16527/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року (головуючий суддя Чаплик І.Д., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив визнати протиправними дії щодо не зарахування позивачу до загального страхового стажу в півторакратному розмірі період роботи з 25.05.1985 по 25.05.1990 у виробничій лабораторії Камчатського експлуатаційно- технічного вузла зв`язку, зобов`язати зарахувати позивачу до загального страхового стажу в півторакратному розмірі період роботи з 25.05.1985 по 25.05.1990 у виробничій лабораторії Камчатського експлуатаційно- технічного вузла зв`язку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 25.05.1985 по 25.05.1990 на пільгових умовах, а саме: один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) період роботи в районах Крайньої Півночі з 25.05.1985 по 25.05.1990 на пільгових умовах, а саме: один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 (тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає його безпідставним та неогрунтованим, просить скасувати таке рішення та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що для отримання права на пільги, особа повинна укласти строковий трудовий договір та на неї повинні розповсюджуватися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Вважає, що для зарахування до страхового стажу в півторакратному розмірі періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 26.05.1985 по 25.05.1990 немає підстав, оскільки у пенсійній справі відсутні трудові договори чи підтверджуючі документи про право на пільги.

Зазначає, що в матеріалах пенсійної справи міститься копія наказу Камчатського експлуатаційно-технічного вузлу зв`язку від 27.05.1982 № 123/Л, згідно якого ОСОБА_2 , 1959 року народження, з 25 травня 1982 року прийнято на посаду електромеханіка зв`язку виробничої лабораторії з окладом 115 рублів в місяць. Заключити трудовий договір строком на три роки з 25.05.1982 по 25.05.1985 з електромеханіком зв`язку виробничої лабораторії ОСОБА_2 . На підставі зазначеного наказу період роботи за строковим трудовим договором у Камчатському експлуатаційно-технічному вузлі зв`язку з 25.05.1982 по 25.05.1985 зараховано до страхового стажу позивача у півторакратному розмірі.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 31 рік 11 місяців 1 день по 31.03.2023 (коефіцієнт страхового стажу - 0,31917) та заробітної плати 8008,32 грн (7405,03 грн х 1,08147), визначеної за 187 місяців за період роботі з 01.01.1985 по 31.12.1989 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.01.2019 (з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески - 7405,03 грн та індивідуального коефіцієнта заробітної плати - 1,08147).

Враховуючи зазначене, вважає, що зарахувати до загального страхового стажу в полуторному розмірі період роботи з 25.05.1985 по 25.05.1990 в виробничій лабораторії Камчатського експлуатаційно-технічного вузла зв`язку підстав немає.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта та РНОКПП громадянина України.

25.08.1999 прізвище позивача було змінене з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_2 .

Як видно з трудової книжки НОМЕР_3 , позивач 25.05.1982 був прийнятий на посаду електромеханіка зв`язку виробничої лабораторії Камчатського експлуатаційно-технічного вузлу зв`язку Міністерства зв`язку РРФСР на три роки, що також підтверджується наказом від 27.05.1982 №123/Л. 16.01.1985 переведений на посаду інженера виробничої лабораторії. 01.02.1998 за результатами атестації позивачу присвоєно посаду інженера 2 категорії. 25.05.1990 позивача звільнено у зв`язку із закінченням строку трудового договору, що також підтверджується наказом від 25.05.1990 №98/Л.

У матеріалах справи також наявна довідка Камчатської філії Публічного акціонерного товариства «Ростелеком», згідно якої позивач дійсно працював у експлуатаційно-технічному вузлі зв`язку Камчатського виробничо-технічного управління зв`язку з 25.05.1982 до 25.05.1990 та отримував заробітну платню. Заробітна плата виплачувалась з урахуванням районного коефіцієнту та північних надбавок. Довідку видано на підставі особових рахунків за 1985-1989 роки.

З 15.03.2019 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.05.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив перерахувати його пенсію, зарахувавши до неї період роботи з 25.05.1985 по 25.05.1990 у півторакратному розмірі.

Листом від 17.05.2023 №13037-12643/К-52/8-1300/23 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування стажу з 25.05.1985 по 25.05.1990 у півторакратному розмірі, оскільки у пенсійній справі відсутні підтверджуючі документи про право на пільги, передбачені для осіб, які працювати в районах Крайньої Півночі, чи трудові договори за період з 26.05.1985 по 25.05.1990.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Це ж положення міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

За приписами наведеної норми (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В пункті 7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного Комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, зазначено, що трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Також, судом першої інстанції враховано, що перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами пенсійної справи, позивач працював у м. Петропавловськ-Камчатський, який на той час входив до Камчатської області, яка була віднесена до районів Крайньої Півночі постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року. Крім того, відповідно до довідки Камчатської філії Публічного акціонерного товариства «Ростелеком» випливає, що позивач дійсно працював у експлуатаційно-технічному вузлі зв`язку Камчатського виробничо-технічного управління зв`язку з 25.05.1982 до 25.05.1990 та отримував заробітну платню. Заробітна плата виплачувалась з урахуванням районного коефіцієнту та північних надбавок. Довідку видано на підставі особових рахунків за 1985-1989 роки.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Згідно з пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Судом першої інстанції встановлено факт виконання трудових обов`язків позивачем в районах Крайньої Півночі з 25.05.1985 по 25.05.1990.

Вказаний стаж роботи підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, звільнення та записом про місцезнаходження підприємств, на яких він виконував роботи, архівною довідкою, необхідні для призначення пільгової пенсії.

Суд першої інстанції вірно вважав, що не заслуговують на увагу твердження відповідача, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, оскільки з огляду на приписи пункту 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 19 вересня 2019 року у справі №348/2208/16-а, постанові від 14 листопада 2019 року у справі №265/6105/16-а.

Крім того, судом враховано, що Верховний Суд вже висловив правову позицію з цього питання, так, у постанові від 03 липня 2018 року (справа № 302/662/17-а) зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Аналогічна позиція викладена також Верховним Судом у Постанові від 18 червня 2020 року справа №537/1415/17 адміністративне провадження №К/9901/22807/18.

Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Також необґрунтованими є посилання відповідача на відсутність спеціального штампа в трудовій книжці позивача, де було б зазначено період, на який укладався трудовий договір, оскільки періоди роботи чітко визначені відповідними записами у трудовій книжці позивача з посиланнями на дати прийняття і звільнення з займаних посад.

Згідно матеріалів справи позивачу пенсія призначена з 15.03.2019.

Однак, при обчисленні страхового стажу з 25.05.1985 по 25.05.1990 відповідач не врахував того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі і відмовив йому у зарахуванні стажу як пільгового, а саме один з половиною рік за один рік роботи у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові в справі № 748/696/17 від 27.11.2019 зазначив, що відповідно до п. 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, яка є додатком до вказаного порядку.

У даній спірній ситуації, судом першої інстанції враховано правові висновки Верховного Суду, відомості трудової книжки під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а тому суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зарахування до пільгового трудового стажу позивача періоду з 25.05.1985 по 25.05.1990.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року по справі № 380/13453/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула