Справа № 140/138/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/138/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Щербюк Г.В.,

за участю представника позивача Матвіюк Н.Р.,

представника відповідача Паламарчук Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Луцький ВДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71828685, відкритого стосовно ОСОБА_1 ; зобов`язання закінчити виконавче провадження №71828685, відкрите стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу, та вжити всі заходи, визначені ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ Паламарчук Х.О. перебувають матеріали виконавчого провадження №71828685 по примусовому виконанні постанови №00006217, виданої 10.03.2023 Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з питань безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека).

Позивач зазначає, що копію постанови №00006217 від 10.03.2023 отримала 26.05.2023 та оскаржила її до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2023 у справі №161/9018/23 поновлено строк на оскарження постанови Укртрансбезпеки та в задоволенні позову відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023 у справі №161/9018/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2023 без змін.

Позивач після винесення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду 21.11.2023 сплатила визначений у постанові Укртрансбезпеки штраф в сумі 51000,00 грн.

Представник позивача - адвокат Матвіюк Н.Р. звернулася до відповідача із заявою від 27.11.2023 про закінчення виконавчого провадження, однак листом від 20.11.2023 №69948 відповідач відмовив у винесені постанови про закінчення виконавчого провадження №71829203, оскільки борг не сплачено в повному обсязі, не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець повинна закінчити виконавче провадження №71829203, оскільки перебіг строків щодо виконання оскаржуваної постанови зупинявся до моменту винесення постанови апеляційним судом, а тому вона здійснила оплату штрафу у розмірі 51000,00 грн до набрання законної сили постанови №00006217.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.23).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні, оскільки штраф ОСОБА_1 в повному обсязі не сплачено, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження з боржниці не стягнуто, тому у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.26-27).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Після оголошеної у судовому засіданні перерви (до 14:30 25.01.2024) сторони в судове засідання не прибули, тому подальший судовий розгляд справи відповідно до приписів частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України проведено в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

10.03.2023 Укртрансбезпекою винесено постанову серії АА №00006217 про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 51000,00 грн. У даній постанові зазначено, що у разі несплати штрафу в строк, встановлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 102000,00 грн. Дата набрання постановою законної сили: 21.04.2023; пред`явлення постанови до виконання до 20.05.2023 (а.с.5, 54).

16.05.2023 Укртрансбезпека скерувала до Луцького ВДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ заяву про примусове виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 102000,00 грн (а.с.53).

16.05.2023 державним виконавцем Луцького ВДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ Паламарчук Х.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71828685 з виконання постанови Укртрансбезпеки від 10.03.2023 серії АА №00006217 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 (а.с.52).

Також 16.05.2023 державний виконавець в межах виконавчого провадження №71828685 виніс постанови про арешт коштів боржника, про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с.46-50).

01.06.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кінах Я.В. звернулася з позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови від 10.03.2023 серії АА №00006217.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 24.07.2023 у справі №161/9018/23, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі від 10.03.2023 серії АА №00006217, відмовлено (а.с.7-9,10-14). Рішення набрало законної сили 15.11.2023.

21.11.2023 ОСОБА_1 здійснила оплату штрафу у розмірі 51000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.11.2023 (а.с.15).

27.11.2023 представник позивача адвокат Матвіюк Н.Р. звернулася до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження (а.с.16).

У листі від 20.11.2023 №69949 начальник Луцького ВДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ повідомив представника позивача, що завершення вказаних у заяві виконавчих проваджень є неможливим, оскільки відповідно до листа стягувача від 06.12.2023 №16162/3.7/14-23 борг по виконавчих документах, на підставі яких відкриті виконавчі провадження, зазначені у її заявах, не сплачено у повному обсязі, також не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження (а.с.17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів».

Положеннями статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина третя статті 39 Закону № 1404-VIII).

Частиною другою статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з частин першої та другої статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Тобто, для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавець має пересвідчитися про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №71828685 слідує, що заява про примусове виконання постанови від 10.03.2023 серії АА №00006217 надійшла до відповідача 16.05.2023, при цьому постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 отримала нарочно 17.05.2023, про що свідчить її власний підпис на супровідному листа (а.с.51).

Зазначена постанова державного виконавця позивачем не оскаржувалася і є чинною на час розгляду справи в суді.

Позивач вважає, що державний виконавець у зв`язку із сплатою позивачем штрафу у розмірі 51000,00 грн зобов`язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Така позиція ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що оскільки вона оскаржила в судовому порядку постанову Укртрансбезпеки, тому встановлений законом 10-денний строк на добровільне виконання постанови Укртрансбезпеки розпочався після завершення процедури оскарження постанови. Тобто фактично нею виконано рішення згідно виконавчого документа в добровільному порядку.

На думку суду, таке твердження позивача є хибним з огляду на наступне.

Постановою Укртрансбезпеки від 10.03.2023 серії АА №00006217 на позивача накладено адміністративне стягнення за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Пунктом 8 розділу II «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі» Інструкції №512 обумовлено, що у разі невручення постанови адресату за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів або Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, днем отримання адміністративної постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до Державної служби України з безпеки на транспорті. Постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення адресату постанови або про відмову в її отриманні, яке надійшло від національного оператора поштового зв`язку, або дати повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті поштового відправлення з позначкою про його невручення.

Отже, постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Укртрансбезпеки від 10.03.2023 серії АА №00006217 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51000,00 грн скерована на адресу позивача 14.03.2023 рекомендованим листом та повернулася з відміткою оператора поштового зав`язку «за закінченням терміну зберігання» 21.04.2023 (а.с.76). Відтак, за наведеними вище правилами зазначена постанова набрала законної сили 21.04.2023.

Тобто, інформація про набрання законної сили постановами Укртрансбезпеки внесена автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини першої статті 300-2 КУпАП у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

Частиною першою статті 300-2 КУпАП визначено, що у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

Отже, строк на добровільне виконання постанови Укртрансбезпеки від 10.03.2023 серії АА №00006217 становить 10 днів з дня набрання нею законної сили (21.04.2023), тобто до 02.05.2023.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем штраф у розмірі 51000,00 грн сплачено 21.11.2023, про що свідчить платіжна інструкція від 21.11.2023 (а.с.15).

Статтею 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Наведене свідчить, що позивачем пропущений десятиденний строк для сплати штрафу в добровільному порядку у розмірі 51000,00 грн з дня набрання законної сили постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, тому державним виконавцем на законних підставах винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2023 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у подвійному розмірі.

При цьому, суд зауважує, що позивач не оскаржувала постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2023, у якій вказано подвійну суму штрафу.

Суд звертає увагу, що частина друга статті 308 КУпАП містить імперативний припис щодо стягнення в порядку примусового виконання подвійного розміру штрафу за постановою про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене суд не бере до уваги покликання позивача про те, що відбулося добровільне виконання рішення за виконавчим документом.

Враховуючи, що позивачем сплачено суму штрафу в одинарному розмірі після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Укртрансбезпеки №00006217 від 10.03.2023, тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас суд зазначає, що в силу вимог частини третьої статті 300-2 КУпАП у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, постанова, винесена в порядку статті 132-1 КУпАП, може бути оскаржена протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили і в разі такого оскарження перебіг строку її виконання (10 днів) та строку пред`явлення до виконання (30 днів) зупиняється.

В межах даної справи суд встановив, що позивач не оскаржила в установлений строк постанову Укртрансбезпеки, таке оскарження відбулось в судовому порядку з пропуском строку звернення до суду, який судом був поновлений.

При цьому на момент поновлення судом строку звернення до суду постанова Укртрансбезпеки вже була звернута до примусового виконання.

Таким чином, оскарження постанови про накладення штрафу є лише підставою для зупинення виконавчого провадження відповідно до вимог статті 38 Закону №1404-VIII, однак не може бути підставою для зупинення строку її виконання, позаяк такий сплив з огляду на пред`явлення постанови Укртрансбезпеки до примусового виконання.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів суду відсутність підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71828685.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій