Справа № 520/25487/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

25 січня 2024 року Справа № 520/25487/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участі представників:

відповідача Середич М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання представника ГУ ДПС в Харківській області про передачу справи за підсудністю у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "АВТОНОМ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "АВТОНОМ" (вул. Революції, буд. 1, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62473) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057), в якому просить суд:

- визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 27 червня 2023 року №1, №1, №1, №7, №7, №7, №7, від 07.09.2023 №7, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27 червня 2023 року №Ю-1, винесені Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі акта перевірки від 01.06.2023 №17080/20-40-07-17-05/22622883.

Від представника ГУ ДПС в Харківській області надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Харківської області у зв`язку із відкриттям останнім щодо ПрАТ «Автоном» справи про банкрутство. Обгрунтовуючи свою позицію посилається на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/2030/19 від 21.09.2021 року.

Від представника позивача надішли заперечення на зазначене клопотання, в якому проти його задоволення заперечив, з підстав та правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №908/129/22 від 01.11.2023 р.

В судовому засіданні представник відповідача свої клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав та мотивів, що у ньому викладені.

Представник позивача заперечив проти задоволення поданого клопотання у зв`язку із його необґрунтованістю.

Дослідивши подане клопотання, суд відзначає наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2023 по справі № 922/4112/23 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Автоном» (). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника Приватного акціонерного товариства «Автоном». Призначено розпорядником майна боржника Приватного акціонерного товариства «Автоном» арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича.

Зазначені обставини не заперечуються учасниками справи.

Обгрунтовуючи свою позицію заявник посилається на правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/2030/19 від 21.09.2021 року.

Водночас, суд відзначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 Велика Палата відступила від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/2030/19 від 21.09.2021 року.

Крім того, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду щодо підсудності справ про оскарження ППР у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство, викладених в постанові від 01.11.2023 по справі 908/129/22, Велика Палата наголосила, що після прийняття 13.04.2023 Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі № 320/12137/20 не змінилося законодавство, не змінився порядок врегулювання спірних правовідносин, не виявлено ані застарілості правового підходу щодо визначення юрисдикції подібних спорів, ані неефективності такого підходу внаслідок змін у правовому регулюванні, ані будь-яких вад попереднього судового рішення, а тому від висновку щодо якого Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав відступати.

Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юрисдикцію судів щодо розгляду тих чи інших спорів встановлюють лише процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України, ЦПК України). Тобто зі змісту статті 7 КУзПБ слід дійти висновку, що така не встановлює особливостей, за яких адміністративні спори, що виникають з податкових відносин, віднесено до юрисдикції господарських судів у межах процедури банкрутства.

При цьому ПК України регулює особливості порядку та процедуру розгляду спорів, що здійснюються в межах спеціалізації адміністративного судочинства, спорів, що виникають з податкових правовідносин, у тому числі спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Натомість КУзПБ регулює окрему судову процедуру, що здійснюється в межах спеціалізації господарського судочинства, банкрутство, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені спеціальним КУзПБ.

Іншими словами, КУзПБ та ПК України є кодексами з консолідованими нормами права, тобто є спеціальними в частині розгляду окремого виду господарських спорів (про банкрутство), які розглядаються господарським судом за правилами ГПК України з урахуванням особливостей, визначених КУзПБ, та відповідно окремого виду адміністративних спорів (податкових спорів), які розглядаються адміністративним судом за правилами КАС України з урахуванням особливостей, визначених ПК України.

Висновки щодо визначення адміністративної юрисдикції при розгляді спорів, що виникають з податкових правовідносин, ґрунтуються також на тому, що вимоги платника податку (у тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання його банкрутом з відкриттям щодо нього ліквідаційної процедури) щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності контролюючого органу стосуються насамперед перевірки законності дій суб`єкта владних повноважень, що свідчить про публічно-правовий характер такого спору, в якому суб`єкт владних повноважень реалізує свої владно-управлінські функції, а тому цей спір віднесено до розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

На підтвердження такого висновку ЄСПЛ у рішенні від 12 липня 2001 року у справі «Феррадзіні проти Італії» (Ferrazzini v. Italy), заява № 44759/98, указав, що податкові питання і досі становлять частину основного пакета прерогатив державних органів. При цьому відносини між платником податків та податковим органом і далі мають переважно публічний характер. Суд вважає, що податкові спори виходять за межі сфери цивільних прав та обов`язків, незважаючи на матеріальні наслідки, які вони обов`язково створюють для платника податків (пункт 29).

За зазначеного правового регулювання, суд погоджується із твердженням представника позивача про безпідставність заявленого клопотання, через що у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 20, 25, 29, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ГУ ДПС в Харківській області про передачу справи за підсудністю у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "АВТОНОМ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали за наслідками розгляду може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Повна ухвала суду складена та проголошена у судовому засіданні 25 січня 2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.