Справа № 280/10011/23
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 січня 2024 року Справа № 280/10011/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1), до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України і Харківській області від 25.09.2023 року про відмову у призначенні пенсії позивачу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати позивачу до страхового стажу період навчання з 01.09.1978 по 08.07.1980 рік згідно запису в трудовій книжки НОМЕР_1 , Атестату № 6943 та Довідки департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації № 3072/032-18 та розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 19.09.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії на що отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 25.09.2023 №01 з підстави наявних розбіжностей в Атестаті № 6943 не відповідає паспортним даним позивача. Відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1978 по 08.07.1980 року. Вважає зазначене рішення протиправним, так як, період навчання підтверджений дипломом та трудовою книжкою. Просить позов задовольнити

Ухвалою суду від 05.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 28.07.2023 № 01 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило Позивачу в призначенні даного виду пенсії в зв`язку з тим, що на дату звернення за призначенням пенсії Позивач продовжував працювати. За результатами розгляду документів, доданих до заяви від 21.07.2023: до розрахунку страхового стажу не враховано період навчання згідно запису трудової книжки з 01.09.1978 по 08.07.1980, оскільки відсутня дата видачі документу про навчання, необхідно надати уточнюючу довідку; до уваги не враховано довідку № 04-25/4-1448, оскільки в довідці зазначено неповне Прізвище, ім`я та по батькові. Окрім цього звертає увагу суду, що відповідач 2 є неналежним відповідачем по справі, оскільки даний спір виник щодо відмови в призначенні пенсії за віком на загальних підставах відповідно Закону України № 1058 від 09.07.2003 року Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а не за вислугу років працівникам льотно випробного складу відповідно до ст. 54 Закону України Про пенсійне забезпечення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.01.2024 до суду надійшов відзив Відповідача 1, в якому заперечив щодо задоволення позову з підстав того що, позивачу не вистачає страхового стажу, страховий стаж позивача складає 27 років 9 місяців 24 дні. До страхового стажу не було враховано період навчання позивача з 01.09.1978 по 08.07.1980, оскільки в атестаті №6493 прізвище, ім`я, по батькові не відповідає паспортним даним. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що 21.07.2023 позивач звернулась до Територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованого в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961, з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Заяву від 21.07.2023, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 28.07.2023 № 01 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило Позивачу в призначенні даного виду пенсії в зв`язку з тим, що на дату звернення за призначенням пенсії Позивач продовжував працювати. За результатами розгляду документів, доданих до заяви від 21.07.2023: до розрахунку страхового стажу не враховано період навчання згідно запису трудової книжки з 01.09.1978 по 08.07.1980, оскільки відсутня дата видачі документу про навчання, необхідно надати уточнюючу довідку; до уваги не враховано довідку No04-25/4-1448, оскільки в довідці зазначено неповне Прізвище, ім`я та по батькові.

19.09.2023 Позивач повторно звернувся до Територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованого в Мін`юсті 16.03.2021 за № 359/35961, з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій, що передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Заяву від 19.09.2023, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 25.09.2023 № 701 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило Позивачу в призначенні даного виду пенсії в зв`язку з тим, що в Атестаті № 6943 не відповідає паспортним даним Позивача, тому період навчання з 01.09.1978 по 08.07.1980 не зараховано.

Страховий стаж заявника становить 27 років 9 місяців 24 дні.

Відповідно до рішення №701від 25.09.2023 до заяви долучений Атестат № 6943 який містить спрощення « ОСОБА_1 » замість ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що період її навчання з 01.09.1986 по 08.07.1980 в Міському професійно-технічному училищі №3 м.Запоріжжя має бути зарахований до її страхового стажу, у зв`язку із чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Статтею 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон № 1788-XII; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Частиною першою статті 38 Закону України Про професійно-технічну освіту встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття страховий стаж, для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.

Згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядок №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально - виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Судом досліджено трудову книжку позивача від 14.07.1980 серії НОМЕР_1 та установлено, що у ній, серед іншого, містяться такі записи: 01.09.1986 - 08.07.1987 навчання в СПТУ №3 м.Запоріжжя (Атестат №6943).

Судом досліджено довідку №3072/032-18 від 05.10.2023 про навчання в Міському професійно-технічному училищі №3 м.Запоріжжя (на даний час Державний навчальний заклад «Запорізький промисловий центр професійно-технічної освіти»).

Так, відповідно до довідки №3072/032-18 від 05.10.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчався на денному відділенні в Міському професійно-технічному училищі №3 м.Запоріжжя з 01.09.1978 (наказ про зарахування до складу учнів від 06.09.1978 №17-к) по 09.07.1980 (наказ про випуск та передачу учнів підприємству від 09.07.1980 №8-к) за професією «Слюсар з ремонту автомобілів». Згідно з поіменною книгою Міського професійно-технічного училища №3 м.Запоріжжя за 1976-1978 роки по закінченню навчання ОСОБА_1 отримав кваліфікацію «Слюсар з ремонту автомобілів» третього розряду.

Окрім цього судом досліджено Атестат № 6943, в якому в графі (Виданий гр.) « ОСОБА_1 » а графі (прізвище, ім`я, по батькові) зазначено « ОСОБА_1 ».

Відповідач вказує, що при розгляді вищевказаного Атестата № 6943 виявлено невідповідність, в саме спрощення прізвище, ім`я, по батькові, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 . У зв`язку з чим прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії та рекомендовано надати уточнюючу довідку про навчання.

Суд критично ставиться до вказаного висновку відповідача та зазначає, що позивач не може відповідати за правильність записів у вказаному документі навчальним закладом та не повинен контролювати її заповнення, наведені обставини не можуть нівелювати право позивача на отримання пенсії в належному розмірі. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у даній довідці та первинних бухгалтерських документах.

Крім того, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть спростовувати наявність трудового стажу та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.

Суд звертає увагу, що частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Відповідно до п.3.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу 1 цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності.

Відтак, суд зазначає, що при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу та зарахування до її страхового стажу вищевказаного періоду навчання, відповідач допустив надмірний формалізм, що порушує права позивача на належний соціальний захист.

Наведені обставини свідчать про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 25.09.2023 та наявність підстав для його скасування.

При цьому, суд погоджується з твердженням представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про те, що останній не приймав рішення щодо відмови у призначенні пенсії позивачу пенсії за віком, оскільки позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, саме Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05 квітня 2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З огляду на наведене суд прийшов до висновку, що порушене право позивача у даному випадку підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зарахувати період навчання позивача в Міському професійно-технічному училищі №3 м.Запоріжжя з 01.09.1986 по 08.07.1980 включно до його страхового стажу згідно запису в трудовій книжки НОМЕР_1 , Атестату № 6943 та Довідки департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації № 3072/032-18 та розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 19.09.2023 року.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 536,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 25.09.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 по 08.07.1980 рік згідно запису в трудовій книжки НОМЕР_1 , Атестату № 6943 та Довідки департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації № 3072/032-18 та розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 19.09.2023 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26.01.2024.

Суддя А.В. Сіпака