Справа № 420/32606/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді:Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіллі» (, місце знаходження: 65026, м. Одеса, пл. Грецька, 1, оф. 201-Б) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 23 листопада 2023 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіллі» (, місце знаходження: 65026, м. Одеса, пл.. Грецька, 1, оф. 201-Б) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій представник просив:

-Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023 року, прийняте Одеською митницею.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19.09.2022 року між QUANZHOU JIALIN SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., Ltd (Продавець) та TOB «СТІЛЛІ» (Покупець) укладено Контракт № 3, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - взуття.

08.02.2023 року на виконання умов Контракту № 3 продавцем було виставлено Інвойс № T2022036 з переліком товарів на загальну суму 72105,18 доларів США.

При здійсненні декларування вказаного товару, митним органом прийнято рішення про відмову в митному оформленні у вигляді Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000600 з таких причин: відповідно до ст. 55 МК України прийнято рішення про коригування митної вартості.

09.10.2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UА500020/2023/000179/2.

Стосовно підстав для коригування митної вартості представник позивача зазначає: щодо підтвердження витрат та транспортування: задля підтвердження розміру транспортних витрат декларантом було надано відповідачу Довідку про транспортні витрати № 0926-23/3 від 26.09.2023 року (транспортування територією Китаю та морський фрахт) та Довідку про транспортні витрати № 0510-23/2 від 05.10.2023 року (лінійні збори, перевезення вантажу на склад, вантажні операції, перевезення до кордону України та територією України). Довідки містять інформацію про вартість перевезення товару за весь маршрут від постачальника до покупця. Ч. 2 ст. 53 МК України передбачає надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому вказана норма не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів. Надані декларантом довідки є такими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

Щодо найменування перевізника в автотранспортній накладній: згідно з умовами договору № 190722-58, ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» зобов`язано за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів. Згідно з п. 2.1.1 Договору Виконавець організовує перевезення вантажів Замовника морським, залізничним, автомобільним, авіаційним транспортом, включаючи, перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення замовника.

Щодо строків оплати представником позивача зазначено, що відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного договору № 3 від 19.09.2022 року, оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів після митного оформлення. Згідно з умовами Інвойсу № 2022063 оплата здійснюється протягом 180 днів від дати Інвойса. Таким чином, покупець зобов`язаний оплатити товар протягом 180 днів від дати Інвойса, однак не пізніше 90 днів від дати митного очищення. Тобто покупець при здійсненні оплати зобов`язаний додержуватися одночасно двох умов щодо строків і здійснити оплату в залежності від того, який строк настане першим.

Щодо сертифікату походження товарів представником позивача зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України сертифікат походження товарів не відноситься до документів, на підставі яких встановлюється митна вартість. З поданих документів вбачається, що загальна вартість товару залежить від його кількості, а не від ваги.

А тому, представник позивача зазначає, що з наданих декларантом документів безсумнівно і однозначно можна встановити вартість придбаного товару, зокрема, ціна зазначена в Інвойсі відповідно до вимог Контракту. У поданих документах відсутні будь-які суперечності та неповнота, які могли б вплинути на вартісні характеристики оцінюваного товару. Відповідач лише формально послався на ненадання повного переліку витребуваних документів, не зазначивши які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишились не усунутими. За таких умов представник позивача вважає, що оскаржуване рішення відповідач прийняв необґрунтовано і протиправно, а тому воно підлягає скасуванню.

Через канцелярію суду 12.12.2023 року (вхід. № ЕС/18229/23) від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у повному обсязі, з огляду на таке.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 23UA32U3від 09.10.2023 року.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA32U3 від 09.10.2023 позивачем подані документи: рахунок-фактура (далі інвойс) від 08.08.2023 № 2022036, зовнішньоекономічний договір від 19.09.2022 № 3 з додатками до нього та інші документи.

Так, на виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA32U3 від 09.10.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023, а саме:

1) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: -рахунок фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано;

2) у довідках про транспортні витрати відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу. В автотранспортній накладній CMR від 05.10.2023 №LGI13929I23 фактичний перевізник інший, ніж в договорі на перевезення № 190722-58 від 19.07.2022 , який укладено з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді.» (International Cargo Service H. D.);

3) відповідно до пункту 4.1 зовнішньоекономічного договору від 19.09.2022 № 3 оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів після митного оформлення, однак в інвойсі від 08.08.2023 № 2022036 зазначено, що оплата здійснюється протягом 180 днів від дати інвойсу;

4) відповідно до сертифікату походження товару від 25.09.2023 №23C4403A2168/01942, вага товару (8010 кг) відрізняється від ваги , заявленой у ЕМД та пакувальному листі (8418,91кг).

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що булафактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст. 254 МКУ); 5) документи, що підтверджують числові складові митної вартості товару.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

07.09.2023 митним органом отримано лист уповноваженої особи від № 0709-1 з вимогою завершити митне оформлення та повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватись не будуть, також в якості додаткових документів на вимогу митного органу декларантом надано: рахунок на оплату № 550 від 30.08.2023 від виконавця договору про надання транспортно експедиційних послуг; рахунок на оплату № 551 від 04.09.2023; рахунок на оплату № 520 від 24.08.2023 в якому відсутня інформація про: детальний опис товару, посилання на зовнішньоекономічний контракт та інвойс, торговельну марку, отже, вказаний прайс-лист не містить необхідних відомостей для встановлення зв`язку між поданим прайс-листом та партією товару, яка ввозиться. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та четвертій статті 53 МКУ.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) 23UA32U3 від 09.10.2023 містилися розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознаки підробки не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

А тому, у відповідності до ч. 2 ст. 55 МКУ Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023.

У рішенні про коригування митної вартості № UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 23UA32U3 від 09.10.2023 року.

До суду 12.12.2023 року (вхід. № ЕС/18233/23) від Одеської митниці з відзивом на позовну заяву надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 25 січня 2024 року відмовлено у клопотання представника про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІЛЛІ» зареєстровано 30.12.2021 року.

Основним видом діяльності є 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям.

Так, судом встановлено, що 19.09.2022 року між між QUANZHOU JIALIN SUPPLY CHAIN MANAGEMENT CO., Ltd (Продавець) та TOB «СТІЛЛІ» (Покупець) укладено Контракт № 3, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар.(п. 1.1 Контракту)

Товаром за цим контрактом є взуття. (п. 1.2 контракту)

Всі ціни визначаються в пропозиціях продавця і встановлюються у доларах США. Продавець не має права змінювати ціни з моменту надання пропозиції. (п.2.1 контракту)

Умови поставки: (базові умови) FOB. Строки поставки та оплати визначаються у Інвойсах. Поставка товару здійснюється партіями, що сформовані на підставі замовлень покупця та наявності товару на складі продавця. Замовлення вважається прийнятим, якщо продавець виставив покупцю попередній інвойс. (п.3.1-3.3 контракту)

Покупець сплачує 100% суми, зазначеної в інвойсі, протягом 90 календарних днів з дня завершення оформлення документів з митного очищення вантажу. Авансові платежі можливі за згодою сторін. У випадку непоставкитовару продавець зобов`язаний повернути авансовий платіж протягом 90 днів з дати авансування. (п.4.1 контракту)

Товар має бути упакований відповідно до кожного виду товару. Зовнішнє та внутрішнє пакування мають забезпечити захист від псування, пошкоджень та атмосферних впливів. Коробки в яких упаковано товар, мають бути марковані з трьох сторін: верхньої та двох протилежних одна одній бокових сторін. Усі супровідні документи (пакувальні листи, специфікації), маркування та технічна документація мають бути складені англійською мовою. (п.5.1 контракту).

Судом встановлено, що 01.04.2023 року між сторонами було укладено додаткову угоду до контракту №3 від 19.09.2022 року, відповідно до умов якої сторони узгодили внести зміни до контракту, зокрема: викласти п. 3.1 контракту в новій редакції: умови поставки визначаються в Інвойсах.

Так, судом встановлено, що 08.08.2023 року на виконання умов Контракту № 3 продавцем було виставлено Інвойс № 2022036 з переліком товарів на загальну кількість пар 9736 шт та на загальну суму 72105,1824 доларів США.

Також у вказаному інвойсі зазначено, що пакування відповідно до заяви покупця включено в ціну. Умови оплати: протягом 180 днів від дати інвойсу. Страхування не здійснюється.

Також, судом встановлено, що відповідно до довідки про транспортні витрати № 0926-23/3 від 26.09.2023 року: вартість транспортування вантажу в 1х45'НQ контейнері ТCNU9985897 за маршрутом Сяминь, Китай - Гданьск, Польща складає 133538,10 грн. (97336,90 грн за морський фрахт, 36201,20 грн за послуги доставки територією Китаю, включаючи НРР та митне оформлення в країні відправника) без ПДВ (послуга за межами України). Довідку надано згідно умов договору. Вантаж не був застрахований.

Відповідно до довідки про транспортні витрати № 0510-23/2 від 05.10.2023 року:вартість операцій з перевантаження вантажу з lx45'HQ контейнера ТCNU9985897 у тентоване авто (лінійні збори, перевезення вантажу на склад, вантажні операції, митні формальності) складає 57 257,00 грн без ПДВ (послуга за межами України). Вартість перевезення вантажу за маршрутом Гданськ, Польща - Ягодин, Україна, складає 40040,00 грн без ПДВ. Вартість перевезення вантажу за маршрутом Ягодни, Україна - Одеса, Україна, складає 59060,00 грн без ПДВ. Вантаж не був застрахований.

Також, судом встановлено, що між ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» (виконавець) та ТОВ «СТІЛЛІ» (замовник) 19.07.2022 року було укладено договір № 190722-58 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення екпортно-імпортних та транзитних вантажів, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.(п.1.1 договору)

Так, судом встановлено, що на виконання умов договору, на підставі інвойсу та відповідних транспортних документів було здійснено поставку товару та подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA32U3 від 09.10.2023.

До митного оформлення декларантом було подано:

-пакувальний лист (Packinglist) б/н від 09.10.2023;

-рахунок-фактура (iнвойс) (Commercialinvoice) № 2022036 від 08.08.2023;

-домашній коносамент (Housebilloflading) № UTRUST23080642 від 20.08.2023;

-автотранспортна накладна (Roadconsignmentnote) № LGI13929I23 від 05.10.2023;

-сертифікат про походження товару (Certificate oforigin) № 23C4403A2168/01942 від 25.09.2023;

-документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0510-23/2 від 05.10.2023;

-документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0926-23/3 від 26.09.2023;

-доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 26.12.2022;

-доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 02.01.2023;

-доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 06.01.2023;

-доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.04.2023;

-зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 3 від 19.09.2022;

-договір про надання послуг митного брокера БР-518 від 21.07.2023;

-договір (контракт) про перевезення № 190722-58 від 19.07.2022;

-інші некласифіковані документи (Акт про зважування ТЗ з вантаж) б/н від 09.10.2023;

-інші некласифіковані документи (Лист відправника Б/Н) від 09.10.2023.

Також, судом встановлено, що на виконання вимог статті 54 МКУ та зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA32U3 від 09.10.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023, а саме:

1) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: -рахунок фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано;

2) у довідках про транспортні витрати відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу. В автотранспортній накладній CMR від 05.10.2023 №LGI13929I23 фактичний перевізник інший, ніж в договорі на перевезення № 190722-58 від 19.07.2022, який укладено з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс ЕйчДі.» (InternationalCargoService H. D.);

3) відповідно до пункту 4.1 зовнішньоекономічного договору від 19.09.2022 № 3 оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів після митного оформлення, однак в інвойсі від 08.08.2023 № 2022036 зазначено, що оплата здійснюється протягом 180 днів від дати інвойсу;

4) відповідно до сертифікату походження товару від 25.09.2023 №23C4403A2168/01942, вага товару (8010 кг) відрізняється від ваги , заявленій у ЕМД та пакувальному листі (8418,91кг).

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 11) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст. 254 МКУ); 5) документи, що підтверджують числові складові митної вартості товару.

07.09.2023 декларантом ТОВ "СТІЛЛІ" було надано рахунок на оплату № 550 від 30.08.2023 від виконавця договору про надання транспортно - експедиційних послуг; рахунок на оплату № 551 від 04.09.2023; рахунок на оплату № 520 від 24.08.2023 та лист ТОВ "СТІЛЛІ" № 0709-1, яким декларант надав пояснення стосовно виявлених розбіжностей та повідомив, що інших додаткових документів протягом 10 днів надаватися не будуть.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у документах, митниця зробила висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з (МД) № 23UA32U3 від 09.10.2023 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, стали підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023 року та картки відмови митним органом у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000600 від 09.10.2023 року за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення№ UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023.

Так, судом встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваного рішення стало:

1) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: -рахунок фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано;

2) у довідках про транспортні витрати відсутнє посилання на договір на перевезення вантажу. В автотранспортній накладній CMR від 05.10.2023 №LGI13929I23 фактичний перевізник інший, ніж в договорі на перевезення № 190722-58 від 19.07.2022, який укладено з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс ЕйчДі.» (InternationalCargoService H. D.);

3) відповідно до пункту 4.1 зовнішньоекономічного договору від 19.09.2022 № 3 оплата товару здійснюється протягом 90 календарних днів після митного оформлення, однак в інвойсі від 08.08.2023 № 2022036 зазначено, що оплата здійснюється протягом 180 днів від дати інвойсу;

4) відповідно до сертифікату походження товару від 25.09.2023 №23C4403A2168/01942, вага товару (8010 кг) відрізняється від ваги , заявленої у ЕМД та пакувальному листі (8418,91кг).

Так, стосовно кожної виявленої розбіжності суд зазначає таке.

Щодо тверджень митного органу про підтвердження витрат на транспортування представник позивача зазначив, що задля підтвердження розміру транспортних витрат декларантом було надано відповідачу Довідку про транспортні витрати № 0926-23/3 від 26.09.2023 року (транспортування територією Китаю та морський фрахт) та Довідку про транспортні витрати № 0510-23/2 від 05.10.2023 року (лінійні збори, перевезення вантажу на склад, вантажні операції, перевезення до кордону України та територією України). Довідки містять інформацію про вартість перевезення товару за весь маршрут від постачальника до покупця. Ч. 2 ст. 53 МК України передбачає надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому вказано норма не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів. Надані декларантом довідки є такими документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з порушеного питання, суд виходить із застосування норм права таким чином.

Так, відповідно до відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Буквальний аналіз ст. 53 МК України доводить, що на підтвердження транспортних витрат декларант може подати й інші документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У цьому випадку декларантом були подані довідки про транспортні витрати видані компаніями перевізниками директору ТОВ «СТІЛЛІ», що не заборонено Митним кодексом України.

У свою чергу, дослідивши надані митному органу довідки про транспортні витрати, суд доходить висновку, що ці довідки містять необхідну інформацію про вартість перевезення оцінюваних товарів, що є необхідною умовою таких документів. Також із змісту довідок можна ідентифікувати транспорт перевезення, маршрут перевезення товару та перевізника.

Відсутність у довідках посилання на договір перевезення вантажу не може слугувати підставою для відмови врахування цих документів при обчисленні митної вартості товару, оскільки відсутні вимоги щодо наявності такої інформації у подібних документах.

Тому, суд доходить висновку, що доводи відповідача щодо відхилення цих довідок як документів про вартість перевезення товару є безпідставними та відхиляються судом.

Щодо твердження митного органу стосовно розбіжностей у найменуванні перевізника в автотранспортній накладній CMR від 05.10.2023 №LGI13929I23 та договорі на перевезення № 190722-58 від 19.07.2022, судом встановлено, що між ТОВ «СТІЛЛІ» та ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді» 19.02.2022 року було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу (п.1.1 Договору). Відповідно до п. 2.1.2 Договору виконавець від свого імені укладає договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів.

Представником позивача зазначено, що у автотранспортній накладній вказано фактичного перевізника, який діяв на замовлення ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді».

Таким чином, умовами договору передбачено право Виконавця від свого імені укладати договори з перевізниками, тому зазначення в автотранспортній накладній іншого перевізника відповідає умовам вказаного договору, та не може бути підставою для відхилення цього документу при визначенні митної вартості товару.

Стосовно твердження митного органу, що відповідно до сертифікату походження товару від 25.09.2023 №23C4403A2168/01942, вага товару (8010 кг) відрізняється від ваги, заявленої у ЕМД та пакувальному листі (8418,91кг), представником позивача зазначено, що ч. 2 ст. 53 МК України, не відносить до документів, на підставі яких встановлюється митна вартість сертифікат походження товару. А тому він не може слугувати обов`язковим документом для її визначення.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з порушеного питання, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що з поданих до митного органу документів, зокрема Інвойсу № 2022036 від 08.08.2023 року, загальна вартість товарів залежить від його кількості (пар взуття), а не ваги.

Відповідно до Інвойсу № 2022036 від 08.08.2023 року кількість коробок взуття становить 1217, що збігається з кількістю коробок взуття, зазначеною у сертифікаті походження товару.

Окрім того сертифікат походження товару містить посилання на Інвойс № 2022036 від 08.08.2023 року.

Суд зазначає, що сертифікат походження є документом, який виготовляється та надається постачальником позивача, а тому позивач не може нести відповідальність за складання цього документа.

Тому твердження відповідача відхиляються судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Щодо твердження митного органу стосовно строків оплати, суд зазначає таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до п. 4.1 зовнішньоекономічного договору № 3 від 19.09.2022 року покупець сплачує 100 % суми, зазначеної в Інвойсі, протягом 90 календарних днів з дня завершення оформлення документів з митного очищення вантажу. Авансові платежі можливі за згодою сторін. У випадку не поставки товару продавець зобов`язаний повернути авансовий платіж протягом 90 днів з дати авансування.

Згідно з умовами Інвойсу № 2022063 оплата здійснюється протягом 180 днів від дати Інвойса.

Стосовно вказаного, представник позивача зазначив, що покупець зобов`язаний оплатити товар протягом 180 днів від дати Інвойса, однак не пізніше 90 днів від дати митного очищення. Тобто покупець при здійсненні оплати зобов`язаний додержуватися одночасно двох умов щодо строків і здійснити оплату в залежності від того, який строк настане першим.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

При укладанні таких договорів сторони є вільними у визначенні кількості його умов, які в подальшому підлягатимуть виконанню сторонами.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача та доходить висновку, що наведені доводи митного органу є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, а тому відхиляються судом.

Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіллі» (, місце знаходження: 65026, м. Одеса, пл. Грецька, 1, оф. 201-Б) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UА500020/2023/000179/2 від 09.10.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіллі» (, місце знаходження: 65026, м. Одеса, пл. Грецька, 1, оф. 201-Б) судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко