Справа № 520/11993/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 520/11993/23 пров. № А/857/20761/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МКР РИТЕЙЛ» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року (ухвалене головуючим суддею Зозуля Д.П. у м. Рівне) у справі № 460/11993/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «МКР РИТЕЙЛ» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив стягнути з рахунків у банках обслуговуючих платника податків в рахунок погашення податкового боргу з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 44000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що податковий борг у відповідача виник у зв`язку із узгодженням сум грошового зобов`язання визначеного згідно податкового повідомлення-рішення контролюючого органу. Також позивач стверджує, що з моменту виникнення податкового боргу він не переривався, що підтверджується поданими позивачем разом із позовом копією ІКП.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю «МКР РИТЕЙЛ», яке має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у розмірі 44000 грн, які перерахувати на рахунок UA0016719 одержувач: ГУК у Полт.обл./тг м. Полтава/21081500, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що грошове зобов`язання визначене у податковому повідомленні-рішенні форми «С» № 5 від 30.11.2021 є узгодженим та набуло статусу податкового боргу, а на момент вирішення даної справи, у суду відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу в сумі 44000,00 грн

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що за даними облікової картки платника податків станом на 19.04.2023 за відповідачем рахується податкова заборгованість в загальній сумі 58317,00 грн., а саме податковий борг з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 14317 грн та податковий борг за штрафними санкціями, що застосовуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у розмірі 44000 грн.

Дана заборгованість за штрафними санкціями виникла на підставі визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання у відповідності до податкового повідомлення-рішення форми «С» № 5 від 30.11.2021, яке на момент розгляду адміністративної справи є чинним та підтверджує узгодженість суми податкового зобов`язання.

Оскільки відповідач суму податкового боргу в добровільному порядку не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п.п. «е» п. 176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Разом з цим, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що за даними облікової картки платника податків станом на 19.04.2023 за відповідачем рахується податкова заборгованість в загальній сумі 58317 грн, а саме податковий борг з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 14317 грн та податковий борг за штрафними санкціями, що застосовуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у розмірі 44000.

Так, до матеріалів справи позивачем долучено докази надіслання податкового повідомлення-рішення форми «С» № 5 від 30.11.2021 за адресою місцезнаходження платника податків, що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 20.04.2023, а саме: 61082, проспект Герої Харкова (московський), 144, кімната 203-2, м. Харків, Харківська область, рекомендованим листом з повідомлення № 41121/6/16-31-07-05-11 від 30.11.2021, який було отримано відповідачем 08.12.2021.

Таким чином, в силу вимог п. 42.5 ст. 42 ПК України податкове повідомлення-рішення форми «С» № 5 від 30.11.2021 вважається врученим платнику податків.

За даними автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень відповідач податкове повідомлення-рішення форми «С» № 5 від 30.11.2021, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, в судовому порядку не оскаржував. Докази на підтвердження протилежного суду не надані.

Відтак, враховуючи наведене вище суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що грошове зобов`язання визначене у податковому повідомленні-рішенні форми «С» № 5 від 30.11.2021 є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

На виконання вимог ст. 59 ПК України позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №0-1601 від 21.02.2022 на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями 44000 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено докази надіслання податкової вимоги форми «Ю» №0-1601 від 21.02.2022 за адресою місцезнаходження платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся «у зв`язку із закінченням терміну зберігання».

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зокрема дійшов висновку, що в силу вимог п. 42.5 ст. 42 ПК України податкова вимога форми «Ю» №0-1601 від 21.02.2022 вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, вказану вимогу у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржувалася і відсутні докази сплати податкового боргу в сумі 44000 грн а тому наявні підстави для задоволення позову.

Однак, на думку колегії суддів, такий висновок є помилковим з огляду на те, що судом першої інстанції при вирішенні спору не в повній мірі встановлено обставини справи.

Загальновідомим є факт, що 24.02.2022 в країні розпочалася війна, відтак податкову вимогу «Ю» №0-1601 від 21.02.2022 в силу зазначених обставин не було отримано представником відповідача. Так згідно доводів апелянта, посадові особи та особовий склад товариства виїхав із м. Харкова до м. Рівне. Усі документація бухгалтерська та податкова, була знищена. Скаржник зазначає, що він не мав часу на відновлення, а поновити його без наявності документів майже неможливо. Розгляд справи у спрощеному провадженні не надав можливості скаржнику реалізувати свої права у повному обсязі. Такий порядок розгляду справи й для суду не надав можливості провести з`ясування усіх обставин повно та всебічно. Навіть перевірити чи отримував скаржник вказане повідомлення - рішення ми не маємо можливості, гак як майже уся документація була знищена, а надані позивачем до позову копії документів судом не досліджувалися ретельно, задля перевіряння факту направлення даного повідомлення - рішення на адресу скаржника.

Крім цього до апеляційної скарги апелянтом було долучено копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000342 від 08.08.2022 згідно якого потерпілий ТОВ «МКР РИТЕЙЛ».

З цього витягу слідує, що внаслідок порушення законів та звичаїв війни військовослужбовцями підрозділів збройних сил та інших відомств рф, що полягали у здійсненні збройного нападу та незаконної окупації території м. Ізюма Харківської області з 24.02.2022 втрачено контроль за основними фондами та документами ТОВ «МКР РИТЕЙЛ» (), а саме установчими документами та печаткою підприємства, оборотно сальдовими відомостями бухгалтерського обліку, касовими книгами та звітами, укладеними договорами, актами виконаних робіт та іншою фінансово господарською документацією підприємства.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що в силу наведеного вище відповідач чи його уповноважена особа не мали змоги отримати податкову вимогу «Ю» №0-1601 від 21.02.2022 та сплати у встановлені строки суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями 44000 грн, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МКР РИТЕЙЛ» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі № 460/11993/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська