Справа № 200/7381/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року Справа№200/7381/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність, стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

19.12.2023 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_2 з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_2 грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб;

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб у сумі 23651,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в порушення постанови Кабінету Міністрів України №44 Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу відповідачем не виплачено компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, що відраховано з суми перерахованого та виплаченого грошового забезпечення, здійсненого на виконання судового рішення.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що під час виконання рішення суду у справі № 200/4634/22 проведено компенсацію податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 у сумі 19329,51 грн. Відповідач вказав на необґрунтованість позовних вимог, що ґрунтуються на підставі власного розрахунку позивача, який не підтверджується належними та допустимими доказами.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 25.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази по справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією ID-паспорта НОМЕР_4 та копією посвідчення серії НОМЕР_5 від 07.05.2015.

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_6 від 06.11.2021 ОСОБА_3 після державної реєстрації шлюбу обрала прізвище ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 з 10.12.2008 по 10.11.2021 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_7 . Наказом начальника НОМЕР_8 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.11.2021 №689-ОС позивача звільнено з військової служби.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі №200/4634/22 вирішено:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення з 01.01.2021 по 10.11.2021 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 12 років без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01.01.2021 по 10.11.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 12 років з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі №200/4634/22 відповідачем 23.11.2023 виплачено на користь позивача перераховане грошове забезпечення у загальній сумі 105775,40 грн.

Позивач вважає, що відповідачем одночасно з проведенням перерахунку не виплачено ОСОБА_2 компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб.

При цьому, відповідно до довідки-розрахунку грошового забезпечення позивача від 05.01.2023 № 52 згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4634/22 за 2020 рік здійснено донарахування у розмірі 32807,38 грн., з якого проведено утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб у розмірі 18 % (5905,33 грн.) та утримання військового збору у розмірі 1,5 % (492,11 грн.).

Згідно з довідкою-розрахунком від 05.01.2023 № 53 позивачу донараховано грошове забезпечення за 2021 рік у сумі 39271,42 грн., з якого проведено утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб у розмірі (7068,86 грн.) та утримання військового збору у розмірі 1,5 % (589,07 грн.)

Згідно з довідкою-розрахунком від 05.01.2023 № 54 позивачу донараховано грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки у сумі 12 446,49 грн., з якого проведено утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18% (2240,36 грн.) та утримання військового збору в розмірі 1,5% (186,70 грн.).

Згідно з довідкою-розрахунком від 05.01.2023 № 55 позивачу донараховано одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби ОСОБА_2 у сумі 22 860,90 грн., з яких проведено утримання та одночасна компенсація податку з доходів фізичних осіб в розмірі 18% (4114,96 грн.) та утримання військового збору в розмірі 1,5% (342,91 грн.).

Розмір донарахованих сум на виконання судового рішення не є спірним між сторонами.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не виплачена компенсація сум податків з доходів фізичних осіб у сумі 23651,64 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з частиною 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44).

Відповідно до п. 1 Порядку №44 цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Згідно з пунктом 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Системний аналіз Порядку №44 доводить, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, так й особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено, що на час проходження військової служби позивачу неправильно розраховано та виплачено суму грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 10.11.2021, грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, які були виплачені ОСОБА_2 вже після звільнення з військової служби на виконання рішення суду.

Суд зазначає, що присуджена рішенням суду грошове забезпечення в належному розмірі, грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 роки та одноразова грошова допомога при звільненні мали бути виплачені позивачеві ще під час проходження ним військової служби.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб.

При цьому, згідно з матеріалами справи, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4634/22 від 18.07.2023 військовою частиною нараховано позивачеві всього - 107386,19 грн., податок на доходи фізичних осіб склав - 19329,51 грн., компенсація сум податку на доходи фізичних осіб - 19329,51 грн., військовий збір 1610,79 грн. Таким чином, ОСОБА_2 перераховано на картку 105775,40 грн. (107386,19 грн.(усього нараховано) - 19 329,51 грн. (ПДФО 18%) + 19 329,51 грн. (ПДФО 18%) 1610,79 грн. (військовий збір 1,5%)).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем на виконання пунктів 4, 5 Порядку №44 виплата грошової компенсації проведено одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення позивача.

На підставі викладено вище, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, стягнення грошової компенсації, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/)

Суддя В.С. Дмитрієв