Справа № 380/29565/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ СУДУ

26 січня 2024 рокусправа № 380/29565/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ КАВИ» до Львівської митниці про визнання протиправними дії та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ КАВИ» до Львівської митниці про визнання протиправними дії та скасування рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року у справі №380/29565/23 позовну заяву задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100637/2 від 13.10.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002677 від 13.10.2023 року.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн та витрати на здійснення перекладів документів у розмірі 3000,00 грн.

Розглянувши зазначену заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7, 9 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 справі №810/3806/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

З матеріалів справи видно, що позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав суду: договір про надання правової допомоги № 1 від 01.08.2023 року, додаткову угоду № 2 від 05.12.2023 року, акт приймання передачі наданих послуг № 2 від 10.01.2024 року, рахунок № 2 від 10.01.2024 року, платіжне доручення № 4182 від 12.01.2024 року.

За даними перелічених доказів позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг зазначених у договорі про надання правової допомоги № 1 від 01.08.2023. Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 15000,00 грн.

Однак, з огляду на предмет спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 15000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, яка за даних правовідносин віднесена до категорії справ незначної складності, судова практика з вирішення даного спору судом є незмінною, сталою та чисельною, а обсяг наданих адвокатом послуг є незначним.

Суд зауважує, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними; обсяг справи становить біля 130 аркушів. Окрім цього, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.

Позивачем до матеріалів справи було долучено невелику кількість первинних документів.

Виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вважає, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

З урахуванням викладених обставин справи та положень законодавства, суд дійшов висновку, що підготовка та подання позову до суду у даній справі не потребувала надмірного, значного обсягу юридичної роботи, оскільки основні доводи у даній категорії справ, викладені в численних судових рішеннях в аналогічних спорах і саме такі доводи були і відображені адвокатом при підготовці позовної заяви.

Відтак, як наслідок, з урахування критеріїв пропорційності, а також обсягу наданих послуг, підставним є присудження на користь позивача за рахунок фінансування відповідача витрат на професійну правничу допомогу в обсязі 5000,00 грн.

Щодо сплачених позивачем 3000,00 грн, за отримані послуги з перекладу документів, суд зазначає наступне.

Представник позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення долучив довідку від 29.11.2023 №09/2023 про надання послуг письмового перекладу з англійської мови на українську мову в сумі 3000,00 грн, однак в цій в довідці не зазначено яких саме документів здійснено переклад. Суд не може встановити, що саме ці документи слугували для розгляду справи №380/29565/23.

Отже, є обгрунтовані сумніви щодо належності вказаних послуг до розглядуваної справи.

Окрім цього, такий вид послуг не належать до витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які визначені статтею 134 КАС України. Разом з тим суд у порядку статті 71 КАС України перекладача до участі у справі не допускав (не призначав), належних документів про належність послуг перекладача до вказаної справи не надано, а відтак витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розумінні статті 137 КАС України, які б підлягали відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у цій справі відсутні.

Керуючись ст.ст.134, 139, 241-246, 252 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРАЇНСИКА КОМПАНІЯ КАВИ» до Львівської митниці про визнання протиправними дії та скасування рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «УКРАЇНСЬКА КОМПАНІЯ КАВИ» (49000, м. м. Дніпро, вул. Базова, 8, ) понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович