Справа № 420/29287/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

25 січня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» (вул. Грецька, 44, офіс 102, м. Одеса, 65026) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-9) Приватного підприємства «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС №17775/15-32-07-07-23 від 24.07.2023 року, яким ПП «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» нараховано пеню в розмірі 1059542,51 грн.

Ухвалою суду від 30.10.2023 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішенням суду від 15.01.2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС №17775/15-32-07-07-23 від 24.07.2023 року про застосування до ПП «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» штрафних санкцій у розмірі 1059542,51 грн. Стягнуто з ГУ ДПС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПП «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» сплачений судовий збір в сумі 15893,13 грн.

19.01.2024 року до суду надійшла заява представника ПП «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД», адвоката Бедексєєвої Вікторії Леонідовни, про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідача на користь ПП «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» судові витрати, понесені ним за надану правничу допомогу у справі №420/29287/23 у розмірі 51000 грн.

В обґрунтування заяви представник зазначила, що ПП «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» надавалась правова допомога адвокатським об`єднанням «Г.М. Партнерс» в особі адвоката Бедексєєвої В.Л. на підставі договору про надання правової допомоги №80-1/20 від 09.10.2021

Заявниця, посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, наведений у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, згідно якого суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу у разі наявності клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

За результатом розгляду даної справи просить ухвалити додаткове рішення по справі, яким здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана заява з додатками доставлена в електронний кабінет відповідача через підсистему «Електронний суд».

До суду від представника ГУ ДПС надійшло ?клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому представник просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки гонорар адвоката є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності. Також відповідач звертає увагу на те, що позивачем не надано квитанції на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу.

Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосуються поданої заяви, суд дійшов висновку про те, що подана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст.252 КАС України).

Враховуючи, що справа №420/31088/23 розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то судом розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Частинами 4-7 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15, на яку посилається позивач, міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Суд вважає, що такий висновок Верховного Суду не спростовує інший висновок, викладений у постанові від 26.08.2022 у справі №520/6658/21, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

На підтвердження розміру витрат зі сплати професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом даної справи адвокатом Бедексєєвою В.Л. до суду надані копії документів, укладених між ПП «ЛОАД-ТЕХ» та адвокатським об`єднанням «Г.М. Партнерс»: договору про надання правової допомоги №80-1/20 від 09.10.2020 року; Попередній (орієнтований) розрахунок витрат, адвокатського об`єднання «Г.М. Партнерс»; акт прийому-передачі наданої правової допомоги №01 від 16.01.2024 та рахунок №01 від 16.01.2024 року на оплату послуг.

Згідно з п.2.12 договору про надання правової допомоги №80-1/20 від 09.10.2020 сторони домовились про погодинну оплату з розрахунку 4000 грн/год.

Відповідно до акт прийому-передачі наданої правової допомоги №01 від 16.01.2024 АО «Г.М. Партнерс» надано наступні послуги: 1) надання усної консультації адвоката ПП «Люстдорф Грінфілд» вартістю 8000 грн за 2 год часу; 2) ознайомлення адвоката з наданими ПП «Люстдорф Грінфілд» документами та формування правової позиції вартістю 12000 грн за 3 год часу; 3) складання заяви ПП «Люстдорф Грінфілд» до ГУ ДПС в Одеській області від 17.07.2023 вартістю 2000 грн за 30 хв часу; 4) складання скарги на податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України від 31.07.2023 року та підготування додатків до неї вартістю 8000 грн за 2 год часу; 5) складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та підготування її до подання до суду вартістю 17000 грн за 4,15 год часу; 6) складання відповіді на відзив вартістю 4000 грн за 1 год часу, разом складає 51000 грн.

Частиною 7 ст.139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно п.2.5 договору про надання правової допомоги №80-1/20 від 09.10.2020 клієнт оплачує правничу (правову) допомогу на підставі виставленого рахунку (рахунків). Рахунок №01 на оплату послуг на правничу допомогу складено 16.01.2024 року.

Водночас, договір №80-1/20 від 09.10.2020 як домовленість між адвокатським бюро та клієнтом не містить визначених строків сплати правничої допомоги, наданої за цим договором.

Враховуючи, що за ч.7 ст.139 КАС України розподілу підлягають не тільки витрати, які сторона вже сплатила, а також умови договору №80-1/20 від 09.10.2020, суд не приймає доводи представника ГУ ДПС щодо обов`язку у позивача пред`явлення до суду банківських документів на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, складність справи, об`єму наданих послуг, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 51000 грн є завищеними та неспівмірними зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд вважає необхідним врахувати наступні висновки Верховного Суду.

Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Суд дійшов висновку, що відсутня дійсна необхідність у надані послуг з ознайомлення адвоката з наданими ПП «Люстдорф Грінфілд» документами та формування правової позиції вартістю 12000 грн за 3 год часу, що фактично охоплюється послугою з підготовки заяви до ГУ ДПС, скарги до ДПСУ та позовної заяви для оформлення якої необхідна визначена правова позиція та докази на підтвердження викладених обставин справи.

При цьому особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які є реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.

Враховуючи фактичний об`єм наданих послуг з правничої допомоги, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 5000 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь позивача, про що ухвалити додаткове рішення по справі №420/29287/23.

Керуючись ст. ст.132, 137, 139, 243, 246, 252, 255, 293, 295 КАС України суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву представника Приватного підприємства «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти по справі №420/29287/23 додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ЛЮСТДОРФ ГРІНФІЛД» (вул. Грецька, 44, офіс 102, м. Одеса, 65026, ) витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

У задоволенні решти відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва