Справа № 600/154/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/154/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до 31 прикордонного загону імені генерала-хорунжого Олександра Пилькевича Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 31 прикордонного загону імені генерала-хорунжого Олександра Пилькевича Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з жовтня 2015 року по день фактичної виплати 29 серпня 2023 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з жовтня 2015 року по день фактичної виплати 29 серпня 2023 року.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 набула право на виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2015 року по день фактичної виплати відповідно до Закону України №2050 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159.

Ухвалою суду від 11 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання заяв по суті справи.

До суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що позивачем пропущено встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України місячний строк звернення до суду та не наведено поважних причин його пропуску. Посилаючи на правову позицію Верховного Суду, відповідач зауважує, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме, у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду. Оскільки позивач звернулася з вказаним позовом до суду лише 09.01.2024 року, а лист відповідача про відмову позивачці у виплаті зазначеної компенсації у зв`язку з відсутністю таких підстав отримано її представником 30.08.2023 року, то позивачем пропущено місячний строк звернення до суду. Відповідач також зауважує, що навіть при застосуванні статті 233 Кодексу законів про працю України для обчислення строку звернення до суду з цим позовом, позивачем пропущено і тримісячний строк на звернення до суду.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку з ненарахуванням та невиплатою відповідачем позивачу-військовослужбовцю компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з жовтня 2015 року по день фактичної виплати 29 серпня 2023 року.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження та звільнення з військової, тобто публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду в питанні застосування строків звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби , що вбачається з постанови суду касаційної інстанції від 07 вересня 2023 року у справі №160/914/23.

Відтак, у справах щодо проходження публічної служби законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до адміністративного суду з позовом за їх захистом.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, спірним в даній справі є право на отримання позивачем компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з жовтня 2015 року по день фактичної виплати 29 серпня 2023 року.

При цьому лист відповідача, яким позивачу повідомлено про відсутність підстав для виплати такої компенсації, датовано та отримано представником позивача 30 серпня 2023 року.

Отже, саме 30 серпня 2023 року позивачу стало відомо про порушення його прав, на захист яких подано цей позов.

За таких обставин перебіг строку звернення до адміністративного суду з позовом про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення почався з 31 серпня 2023 року, а тому строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду з цим позовом у межах, установлених Кодексом адміністративного судочинства України, тривав з 31 серпня 2023 року по 02 жовтня 2023 року (30 вересня та 01 жовтня 2023 року вихідні дні).

Позиція пов`язаності початку перебігу строку на звернення до суду з позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді відповідача про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»№2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159, сформована Верховним Судом у постанові від 18 серпня 2023 року по справі №460/4166/20, яку суд враховує в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак з позовом про оскарження таких дій відповідача позивач звернувся до суду лише 09 січня 2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд звертає увагу на те, що у позовній заяві вказано, що цей спір є спором щодо оплати праці працівника, а у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком згідно статті 233 Кодексу законів про працю України.

Втім, суд зауважує, що положення Кодексу законів про працю України до спірних відносин не застосовуються, адже саме приписами Кодексу адміністративного судочинства України встановлено спеціальні строки звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Обґрунтованість застосування саме норм частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України до обрахунку строку звернення до суду у правовідносинах, пов`язаних з проходженням публічної служби підтверджується і висновком Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.02.2021 року по справі №240/532/20.

Поряд з цим, в контексті доводів позову, суд звертає увагу на те, що навіть за умови застосування до спірних правовідносин норм частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин 29-30 серпня 2023 року) позивачем пропущено і встановлений названою нормою трьохмісячний строк звернення до суду з цим позовом.

Так, відповідачем здійснено виплату індексацію грошового забезпечення 29 серпня 2023 року. За таких обставин перебіг строку звернення до адміністративного суду з позовом про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення почався з 30 серпня 2023 року, а тому строк, протягом якого позивач мав право звернутися до суду з цим позовом у межах, встановлених частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України, на яку посилається позивач, тривав з 30 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року.

Однак, як встановлено судом, позивач звернувся до суду з цим позовом лише 09 січня 2024 року.

З огляду на викладене, суд констатує, що даний позов подано до адміністративного суду з пропуском строків звернення до суду. При цьому позивачем не було подано до суду заяву (клопотання) про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. Вказана вимога відсутня і у змісті позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому наведені законодавчі приписи передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Крім цього, частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частиною тринадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Отже, одним із обов`язків позивача при поданні позовної заяви, яку подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, є надання заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску. Наслідком же невиконання такої вимоги, встановленої судом після відкриття провадження у справі, є прийняття судом ухвали про залишення позову без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення останньому ухвали.

Враховуючи, що після відкриття провадження у цій справі та прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 судом встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, з метою надання можливості подати заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Тому, подане відповідачем клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 4, 19, 122, 123, 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання 31 прикордонного загону імені генерала-хорунжого Олександра Пилькевича Державної прикордонної служби України про залишення позову без розгляду задовольнити частково.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до 31 прикордонного загону імені генерала-хорунжого Олександра Пилькевича Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк