Справа № 420/18382/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/18382/23
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління МВС України в Одеській області щодо незаконної відмови листом № 12/739 від 28.06.2023 ОСОБА_1 в направленні до МВС України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Головне управління МВС України в Одеській області направити до МВС України матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.11.2014 року під час первинного огляду позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Позивачу виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 03.05.2023 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності. Враховуючи зазначене, позивач 06.06.2023 року звернувся до відповідача із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності та надав усі необхідні матеріали. Проте 28.06.2023 року позивачу надана відповідь Головним управління МВС України в Одеській області №12/739, якою відмовлено в нарахуванні через недотримання термінів повторного огляду МСЕК. Вважаючи вищевказані дії протиправними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління МВС України в Одеській області щодо незаконної відмови листом № 12/739 від 28.06.2023 року ОСОБА_1 в направленні до МВС України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ. Зобов`язано Головне управління МВС України в Одеській області направити разом з висновком щодо виплати грошової допомоги передбаченого п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 до МВС України матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позовної заяви у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що положеннями статті 23 Закону № 565-ХІІ, які втратили чинність із набранням чинності Законом № 580-VII не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК. Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми. Апелянт вказує, що Верховний Суд у справі № 711/1837/18 звернув увагу на те, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено II групу інвалідності, відбувся понад два роки після первинного встановлення інвалідності, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 III група інвалідності була встановлена 17.11.2014, а II групу інвалідності він отримав понад два роки після первинного встановлення інвалідності 03.05.2023. Апелянт вказує, що не можливо виготовлення висновку Головним управлінням щодо виплати грошової допомоги позивачу та направлення його до МВС України, оскільки позивач не має права згідно законодавства на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи. За вказаних обставин, на думку апелянта, не виготовлення ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області висновку щодо виплати грошової допомоги у зв`язку із встановленням ОСОБА_3 групи інвалідності є правомірною.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, перевірив обставини справи та вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.З огляду на зазначене, представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу та звільнений на пенсію з Головного управлінням МВС України в Одеській області.

17.11.2014 року під час первинного огляду позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.8). Та як стверджує позивач йому відповідачем виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності через захворюванням, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

03.05.2023 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності (а.с.9).

На підставі вищенаведеного, позивач 05.06.2023 року направив до Заступника Голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС в Одеські області заяву (рапорт) згідно якої просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що отримав захворювання під час проходження служби в ОВС та до заяви додані відповідні додатки (а.с.10).

28.06.2023 року відповідач листом №12/739 вказав, що за результатами розгляду заяви позивача та наданих до неї матеріалів зазначає, що згідно пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, через не дотримання термінів проходження позивачем повторного огляду медико-соціального експертної комісією та встановлення згідно з її рішенням вищої групи інвалідності, виплата грошової допомоги, з урахуванням раніше виплаченої суми, не передбачена (а.с.11).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ МВС України в Одеській області всупереч пункту 8 Порядку № 850 не передало документи до МВС з висновком щодо виплати грошової допомоги, що підтверджує те, що прийняття рішення про призначення, або про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, як це передбачено Порядком №850 не відбулось.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Головного управління МВС України в Одеській області щодо незаконної відмови листом № 12/739 від 28.06.2023 року ОСОБА_1 в направленні до МВС України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ та зобов`язання Головне управління МВС України в Одеській області направити разом з висновком щодо виплати грошової допомоги передбаченого п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 до МВС України матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Законом України "Про міліцію" №565-ХІІ від 20.12.1990 (далі - Закон №565-ХІІ) врегульовані правовідносини щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 565-XII держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно із пунктом 5 розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 580-VIII набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до абзаців 2 і 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Положеннями статті 23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07.11.2015, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, регулювався Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі Порядок № 850).

Згідно з нормами пункту 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

У пункті 3 Порядку № 850 зазначено окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З огляду на зазначене слідує, що виходячи з положень Закону України "Про міліцію", обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмови в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справах № 808/1866/16 та №806/845/16, від 31 січня 2019 року у справі № 822/1883/18 та від 20 лютого 2019 року у справі №822/1883/18.

Відповідно до положень пункту 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку № 850).

Таким чином, відповідно до Порядку № 850 підставою для призначення одноразової грошової допомоги, чи відмови в її призначенні, є прийняття МВС відповідного рішення з мотивуванням.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №492784 від 03.05.2023 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності.

Колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Тобто, вірним є висновок суду першої інстанції, що в даному випадку відповідач повинен був після отримання заяви (рапорт) з відповідними додатками від позивача, протягом 15-ти днів направити таку заяву з додатками та висновок щодо виплати грошової допомоги.

Відповідачем не надано жодних доказів здійснення вищенаведених дій.

Натомість, відповідач листом від 28.06.2023 року №12/739 повідомив, що заява позивача розглянута та вказав, що згідно п. 4 Порядку № 850 через не дотримання термінів проходження повторного огляду медико-соціальною експертною комісією та встановлення згідно з її рішенням вищої групи інвалідності, виплата грошової допомоги, з урахуванням раніше виплаченої суми, не передбачена, тоді як такі повноваження у відповідача були відсутні.

Доказів, яким чинним нормативним документом передбачені такі повноваження, ГУ МВС в Одеській області також не надано.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ МВС України в Одеській області всупереч пункту 8 Порядку № 850 не передало документи до МВС з висновком щодо виплати грошової допомоги, що підтверджує те, що прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, як це передбачено Порядком №850 не відбулось.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління МВС України в Одеській області щодо незаконної відмови листом № 12/739 від 28.06.2023 року ОСОБА_1 в направленні до МВС України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ; зобов`язання Головне управління МВС України в Одеській області направити разом з висновком щодо виплати грошової допомоги передбаченого п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 до МВС України матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи та захворюванням пов`язаним з проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик