Справа № 380/15735/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/15735/23 пров. № А/857/22057/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Крючкова О.В.;

від відповідачів - Холявка І.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2023р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плутон ІС» до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Львівській обл. про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Морська Г.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 27 хв. 23.10.2023р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 30.10.2023р.),-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2023р. (згідно із відомостями ярлика на поштовому відправленні) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Плутон ІС» звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління /ГУ/ ДПС у Львівській обл. № 6200 від 14.02.2023р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість /ПДВ/, відповідно до якого скасовано статус платника ПДВ договору про спільну діяльність № б/н від 25.12.2019р. - уповноважена особа ТзОВ «Плутон ІС»;

поновити стан розрахунків у Системі електронного адміністрування /СЕА/ ПДВ, що передувало анулюванню реєстрації платника ПДВ;

зобов`язати Державну податкову службу /ДПС/ України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в СЕА ПДВ договору про спільну діяльність № б/н від 25.12.2019р. - уповноважена особа ТзОВ «Плутон ІС», щодо суми ПДВ у розмірі 14128011 грн. 16 коп. (Т.1, а.с.1-11).

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (Т.1, а.с.110 і на звороті).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2023р. (із урахуванням ухвали суду від 30.10.2023р. про виправлення описки в судовому рішенні) заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Львівській обл. № 6200 від 14.02.2023р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість; зобов`язано ДПС України поновити стан розрахунків договору про спільну діяльність № б/н від 25.12.2019р. - уповноважена особа ТзОВ «Плутон ІС», у СЕА ПДВ, що передувало анулюванню реєстрації платника ПДВ; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1342 грн. за рахунок бюджетних асигнувань кожного відповідача (Т.1, а.с.169-172, 173).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржили відповідачі ГУ ДПС у Львівській обл. (утворене як відокремлений підрозділ ДПС) та ДПС України, які покликаються на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору.

Зокрема, відповідач ГУ ДПС у Львівській обл. у своїй апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити повністю (Т.1, а.с.205-208).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у разі виникнення змін у даних або внесення змін до документів, що подаються для взяття на облік, крім змін, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та змін, про які платник податків повідомив за основним місцем обліку, платник податків зобов`язаний подати контролюючому органу, в якому він обліковується, уточнені документи протягом 10 календарних днів з дня внесення змін до зазначених документів (п.66.5. ст.65 Податкового кодексу /ПК/ України).

До 31.12.2022р. договором про спільну діяльність ТзОВ «Плутон ІС» не подавалось до ГУ ДПС у Львівській обл. документів на підтвердження факту продовження строку дії договору про спільну діяльність.

ГУ ДПС у Львівській обл. на підставі пп.«з» п.184.1 ст.184 ПК України 14.02.2023р. прийняло рішення № 6200 про анулювання реєстрації платника ПДВ «Договір про спільну діяльність ТзОВ «Плутон ІС» по причині припинення дії договору про спільну діяльність з датою анулювання 31.12.2022р.

Щодо позовної вимоги про поновлення рахунків у СЕА ПДВ, що передувало анулюванню реєстрації платника ПДВ, та зобов`язання ДПС України відновити показники в обліковій картці на рахунку платника в СЕА ПДВ у розмірі 14128011 грн. 16 коп., апелянт стверджує про її передчасність, через що є відсутніми правові підстави для її задоволення.

У свою чергу, відповідач ДПС України у поданій апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог до ДПС та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити у повному обсязі (Т.1, а.с.182-187).

Апелянт ДПС України зазначив, що судом першої інстанції не взяти до уваги, що звітною декларацією з ПДВ за грудень 2022 року (реєстраційний номер від 20.01.2023р.) платником задекларовано залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21) у сумі 12174314 грн.

Також апелянт вказав, що механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування ПДВ, особливості складання податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначено Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затв. постановою КМ України № 569 від 16.10.2014р.

Нормами ПК України та зазначеного Порядку не передбачено відновлення закритого рахунку платника податків в СЕА після скасування реєстрації такого суб`єкта господарювання платником ПДВ та поновлення в облікових даних платника податку суми ПДВ без проведення обчислення відповідно до визначеної формули, навіть у випадку поновлення свідоцтва платника ПДВ.

Отже, відновлення показників в обліковій картці на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування ПДВ, а також надання висновків та документів, які необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ належить до повноважень ДПС України. При цьому, такі повноваження контролюючого органу здійснюються у певній послідовності після дослідження питання стосовно правомірності процедури включення до облікових карток певної інформації щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та операцій, які проводяться з коштами передоплати.

Відтак, вимога про зобов`язання ДПС поновити рахунки у СЕА ПДВ, що передувало анулюванню реєстрації платника ПДВ та відновити показники в обліковій картці на рахунку платника в СЕА ПДВ є передчасною.

Позивачем ТзОВ «Плутон ІС» скеровано до апеляційного суду відзиви на апеляційні скарги, в яких останній вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.9-24).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачів на підтримання поданих скарг, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ТзОВ «Плутон ІС» зареєстроване в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України 29.08.2013р.; видами економічної діяльності позивача є: 27.12 Виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури (основний); 43.11 Знесення; 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 41.10 Організація будівництва будівель; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 27.90 Виробництво іншого електричного устатковання; 26.12 Виробництво змонтованих електронних плат; 43.21 Електромонтажні роботи; 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; 62.01 Комп`ютерне програмування; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 72.20 Дослідження й експериментальні розробки у сфері суспільних і гуманітарних наук; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 43.91 Покрівельні роботи; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику (Т.1, а.с.13-21).

25.12.2019р. між ТзОВ «Плутон ІС» іменоване в подальшому «Головний партнер» та Приватним акціонерним товариством /ПрАТ/ «Плутон», іменоване в подальшому «Партнер» укладено договір про спільну діяльність (Т.1, а.с.23-26).

02.07.2020р. договір про спільну діяльність взятий на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру (Т.1, а.с.32, 33).

01.08.2020р. договір про спільну діяльність зареєстрований платником ПДВ; уповноважена особа ТзОВ «Плутон ІС».

27.10.2022р. додатковою угодою № 4 до договору про спільну діяльність від 25.12.2019р. сторони змінили п.11.1. розд. « 11. Термін дії договору та інші умови» та продовжили строк дії договору про спільну діяльність до 31.12.202р., але в будь-якому разі до повного виконання партнерами своїх зобов`язань за цим договором та контрактом 1, та контрактом 2; змінили розд. « 12. Адреса та реквізити сторін» та виклали його з урахуванням нової юридичної адреси головного партнера - ТзОВ «Плутон ІС» (Т.1, а.с.31).

13.02.2023р. позивач ТзОВ «Плутон ІС» звернувся до податкового органу із заявою Форма №1-ОПП (Т.1, а.с.34).

14.02.2023р. Комісією ГУ ДПС у Львівській обл. прийнято рішення № 6200 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідно до якого скасовано статус платника ПДВ договору про спільну діяльність № б/н від 25.12.2019р., уповноважена особа - ТзОВ «Плутон ІС» (Т.1, а.с.38-39).

Відповідно до оскаржуваного рішення комісією встановлено: по вказаному платнику пп.«з» п.184.1 ст.184 Кодексу - припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5, 8 п.180.1 ст.180 розд.V Кодексу), що підтверджено: припинено дію договору про спільну діяльність.

Висновок комісії: перелічені документи є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, реквізити якого викладено вище, у зв`язку з припиненням дії договору про спільну діяльність та відповідно до пп.«з» п.184.1 ст.184 Кодексу - припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у пп.4, 5, 8 п.180.1 ст.180 розд.V Кодексу).

Днем прийняття рішення про анулювання реєстрації є дата його підписання керівником контролюючого органу; датою анулювання реєстрації є 31.12.2022р.

Позивач ТзОВ «Плутон ІС», як уповноважена особа договору про спільну діяльність № б/н від 25.12.2019р., не погодившись з рішенням № 6200 від 14.02.2023р., звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.11.1 договору про спільну діяльність від 25.12.2019р. цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022р., але у будь-якому разі до повного виконання партнерами своїх зобов`язань за цим договором та контрактом.

Однак, податковий орган стверджуючи, що дія договору припинена 31.12.2022р., не звернув увагу на те, що крім дати припинення дії договору сторони, узгодили продовження чинності договору до повного виконання партнерами своїх зобов`язань.

Відповідачі не надали суду жодного доказу виконання сторонами договору усіх своїх зобов`язань за цим договором, або про звернення до позивача із таким запитом.

На час прийняття спірного рішення № 6200 від 14.02.2023р. ГУ ДПС у Львівській обл. було відомо про продовження строку дії договору про спільну діяльність до 31.12.2025р., оформленого додатковою угодою № 4 від 27.10.2022р. Зазначена обставина підтверджується заявою позивача форми № 1-ОПП, отриманою ГУ ДПС у Львівській обл. 13.02.2023р., тобто до прийняття спірного рішення від 14.02.2023р.

Відтак, на час прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ договір про спільну діяльність від 25.12.2019р. був чинним, тому були відсутні підстави для анулювання реєстрації платником ПДВ.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України поновити стан розрахунків у СЕА ПДВ, що передувало анулюванню реєстрації платника ПДВ - договору про спільну діяльність № б/н від 25.12.2019р., уповноважена особа - ТзОВ «Плутон ІС».

Водночас, суд у межах даної справи не розглядає суму ПДВ, що підлягає відновленню, на рахунках позивача, оскільки право позивача у цій частині ще не порушене відповідачами, так як поновлення стану рахунків ще не проведено.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із роз`ясненнями, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом /ПК/ України, Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затв. наказом Міністерства фінансів України № 1130 від 14.11.2014р. /надалі - Положення № 1130/.

Так, порядок проведення процедур реєстрації особи як платника ПДВ та анулювання такої реєстрації врегульовано ст.ст.180-184 розд.V ПК України та розділами ІІІ, V Положення № 1130.

Відповідно до пп.«з» п.184.1 ст.184 розд.V ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Пунктом 184.2 ст.184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Якщо щодо особи, зареєстрованої платником податку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи (крім перетворення) або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або якщо до реєстру платників єдиного податку внесено запис про застосування спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку на додану вартість, анулювання реєстрації проводиться контролюючим органом автоматично на підставі відповідних відомостей, отриманих згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» або за даними реєстру платників єдиного податку.

Під час судового розгляду з`ясовано, що за даними ІКС ДПС «Договір про спільну діяльність ТзОВ «Плутон ІС» взято на облік 25.12.2019р. в ГУ ДПС у Запорізькій обл., Вознесенівська ДПІ (Хортицький район, м.Запоріжжя).

В якості платника ПДВ договір зареєстровано з 01.08.2020р. за індивідуальним податковим номером 45.

Із 09.01.2023р. договір перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській обл., Львівська ДПІ (Франківський район).

Згідно з абз.1 п.5.5 розд.V Положення № 1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).

Внесення змін до облікових даних платників податків, крім фізичних осіб, які не зареєстровані підприємцями та не провадять незалежну професійну діяльність здійснюється відповідно до ст.66 ПК України.

Так, відповідно до приписів вказаної норми ПК України підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є: інформація органів державної реєстрації; інформація банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація суб`єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; дані перевірок платників податків.

Внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Платники податків - юридичні особи та їх відокремлені підрозділи зобов`язані подати контролюючому органу відомості стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського та/або податкового обліку юридичної особи, її відокремлених підрозділів, у 10-денний строк з дня взяття на облік чи виникнення змін у облікових даних платників податків, шляхом подання заяви у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відповідальність за неподання такої інформації визначається цим Кодексом.

У разі виникнення змін у даних або внесення змін до документів, що подаються для взяття на облік згідно з цією главою, крім змін, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та змін, про які платник податків повідомив за основним місцем обліку, платник податків зобов`язаний подати контролюючому органу, в якому він обліковується, уточнені документи протягом 10 календарних днів з дня внесення змін до зазначених документів.

У розглядуваному випадку податковий орган стверджує, що дія договору про спільну діяльність припинена 31.12.2022р.; позивач своєчасно не повідомив податковий орган про продовження дії договору, що стало підставою для прийняття рішення № 6200 від 14.02.2023р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, відповідно до п.11.1 договору про спільну діяльність від 25.12.2019р. цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022р., але у будь-якому разі до повного виконання партнерами своїх зобов`язань за цим договором та контрактом.

Отже, окрім дати припинення дії договору сторони також узгодили продовження чинності договору до повного виконання партнерами своїх зобов`язань.

При цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції, відповідачі не надали суду жодного доказу виконання сторонами договору усіх своїх зобов`язань за цим договором, або про звернення до позивача із таким запитом.

Також на час прийняття спірного рішення від 14.02.2023р. ГУ ДПС у Львівській обл. було відомо про продовження строку дії договору про спільну діяльність до 31.12.2025р., оформленого додатковою угодою № 4 від 27.10.2022р., що підтверджується заявою позивача форми № 1-ОПП, отриманою ГУ ДПС у Львівській обл. 13.02.2023р., тобто до прийняття спірного рішення від 14.02.2023р. (Т.1, а.с.34-37).

Враховуючи, що на час прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ від 14.02.2023р. договір про спільну діяльність від 25.12.2019р. був чинним, тому в податкового органу були відсутніми правові підстави для анулювання реєстрації платником ПДВ.

Таким чином, за наведених обставин спірне рішення ГУ ДПС у Львівській обл. № 6200 від 14.02.2023р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є протиправними та підлягає до скасування.

Застосовуючи такий спосіб відновлення прав позивача, колегія суддів звертає увагу на те, що установлення судом факту протиправності рішення суб`єкта владних повноважень зумовлює виникнення потреби в обтяженні цього або іншого (в разі коли має місце подія вибуття платника податків поза межі територіальної юрисдикції певного органу ДПС України) суб`єкта обов`язком усунути всі спричинені рішенням негативні юридичні наслідки та повернути платника податків у первинне правове становище, котре існувало до моменту прийняття цього рішення, вчинивши дії з поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ, поновлення дії договору про визнання електронних документів, поновлення функціонування рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, повернення коштів, перерахованих до бюджету з електронного рахунка, відновлення даних рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 09.08.2022р. у справі № 820/537/16, від 29.08.2019р. у справі № 826/25699/15, від 02.10.2018р. у справі № 820/159/16, від 17.12.2020р. у справі № 820/499/16, від 20.04.2021р. у справі № 820/498/16.

Частиною другою ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (Case of Chuykina v. Ukraine) (Заява №28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. the United Kingdom), пп. 2836. Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia». заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-П)».

За усталеною судовою практикою дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відповідачі не наділені повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Отже, підсумовуючи викладене в розрізі наведених доводів апелянтів, колегія суддів приходить до висновків, що скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ в судовому порядку спричиняє виникнення у контролюючого органу обов`язку із повернення платника податків у первинне правове становище, що охоплює собою не тільки вчинення дій із поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ, але, в тому числі, і відновлення відомостей рахунку в СЕА ПДВ з поверненням коштів на рахунок. Такі дії повинні бути вчинені контролюючим органом самостійно за наслідками отримання судового рішення про скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ, без окремого звернення платника податків.

Відтак, обраний спосіб захисту прав позивача шляхом зобов`язання ДПС України поновити стан розрахунків ТзОВ «Плутон ІС» у СЕА ПДВ, що передувало анулюванню реєстрації платника ПДВ, повністю відповідає вимогам діючого законодавства.

Будь-яких доводів стосовно інших висновків суду апелянтами не наведено, через що останні слід вважати правильними і обґрунтованими.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені частково у визначений спосіб.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарги належить покласти на апелянтів ГУ ДПС у Львівській обл. та ДПС України

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2023р. в адміністративній справі № 380/15735/23 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянтів Державну податкову службу України та Головне управління ДПС у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 26.01.2024р.