Справа № 302/573/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 302/573/23 пров. № А/857/18456/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участі секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2023 року, ухвалене суддею Сидоренко Ю.В. у смт. Міжгір`я у справі № 302/573/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00002874 від 19.12.2022, серії АА № 00003829 від 13.01.2023, серії АА № 00003994 від 19.01.2023 та закрити провадження в справах про адміністративні правопорушення.

03 серпня 2023 року Міжгірський районний суд Закарпатської області прийняв рішення, яким в задоволенні позову відмовив.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у всіх трьох випадках.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Таку позицію позивач пояснює тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та додає, що у постановах відсутні всі обов`язкові відомості, які передбачені у Додатку № 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, що затверджена наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року, щодо обставин скоєного правопорушення. Крім того, позивач звертає увагу на те, що не отримав оскаржені постанови. Звертає увагу на те, що у сертифікатах перевірки типу технічного засобу вимірювання відсутня інформація, яка передбачена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 року № 1161 «Деякі питання ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 19.12.2022 року відповідач прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00002874, відповідно до якої, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 34000 грн.

У постанові відповідач зазначив, що 24.10.2022 року о 18 год. 26 хв, на 226 км. + 700 м. а/д Н-13 Закарпатська обл. автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб Volvo FH, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальною особою якого є позивач, що допустив рух із перевищенням нормативних вагових параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,1 % (4,474 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

13.01.2023 року відповідач прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003829, відповідно до якої, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 34000 грн.

У постанові відповідач зазначив, що 28.11.2022 року о 16 год. 08 хв, на 226 км. + 700 м. а/д Н-13 Закарпатська обл. автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб Volvo FH, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальною особою якого є позивач, що допустив рух із перевищенням нормативних вагових параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 17,221 % (6,888 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

19.01.2023 року відповідач прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003994, відповідно до якої, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 34000 грн.

У постанові відповідач зазначив, що 30.11.2022 року о 14 год. 36 хв, на 226 км. + 700 м. а/д Н-13 Закарпатська обл. автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб Volvo FH, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальною особою якого є позивач, що допустив рух із перевищенням нормативних вагових параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,682 % (4,273 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Не погодившись із цими постановами їх оскаржив позивач.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Апеляційний суд встановив, що 19.12.2022 року відповідач прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00002874, на підставі якої позивача визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та наклав штраф в сумі 34000 грн. за перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,1 % (4,474 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

13.01.2023 року відповідач прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003829, відповідно до якої позивача визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та наклав штраф в сумі 34000 грн. за перевищення загальної маси транспортного засобу на 17,221 % (6,888 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

19.01.2023 року відповідач прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003994, на підставі якої позивача визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та наклав штраф в сумі 34000 грн. за перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,682 % (4,273 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Надаючи оцінку вказаним постановам, апеляційний суд виходить з такого.

Що стосується доводів позивача про те, що він не отримав оскаржені постанови, внаслідок чого має заплатити подвійну суму штрафу, то апеляційний суд зазначає наступне.

Предметом оскарження в цій справі є постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00002874 від 19.12.2022, серії АА № 00003829 від 13.01.2023, серії АА № 00003994 від 19.01.2023.

Із матеріалів справи слідує, що постанова від 19.12.2022 року була надіслана на адресу позивача: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення і вручена позивачу 03.01.2023 року (а.с. 83). Постанова від 13.01.2023 року вручена позивачу 24.01.2023 року (а.с 82). Постанова від 19.01.2023 року вручена позивачу 02.02.2023 року (а.с. 82 на звороті).

Відповідно до статті 279-5 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Отже, відповідач виконав свій обов`язок щодо надіслання та вручення постанови позивачу.

Що стосується доводів позивача про відсутність у постановах усіх обов`язкових відомостей, які передбачені у Додатку № 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, що затверджена наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року, щодо обставин скоєного правопорушення, зокрема: марки, моделі, державного номерного знаку причепу; категорії транспортного засобу; типу транспортного засобу; ширини, висоти, довжини, то апеляційний суд зазначає наступне.

Підставами для прийняття оскаржених постанов є те, що позивач, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу Volvo FH, д.н.з. НОМЕР_1 , на 226 км. + 700 м. а/д Н-13 Закарпатська обл, із перевищенням нормативних вагових параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу.

За змістом ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у постанові Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», зокрема, це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Згідно з п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, д - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні -22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частина 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч. 7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого ст. 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27.12.2019 року.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

У п. 7 зазначеного порядку вказано, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відповідно до п. 12 згаданого Порядку, автоматичний пункт може забезпечувати:

- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

- вимірювання загальної маси транспортного засобу;

- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

- вимірювання габаритів транспортного засобу;

- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

У п. 14 цього Порядку зазначено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Згідно з п. 15 зазначеного Порядку метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року (далі Інструкція), уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. 2 та 3 ст. 132-1 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у ч.ч. 1 та 2 ст. 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знаку зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Вимогами ст. 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІ Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Додатком № 1 до вказаної Інструкції передбачено форму та зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Апеляційний суд встановив, що постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00002874 від 19.12.2022, серії АА № 00003829 від 13.01.2023, серії АА № 00003994 від 19.01.2023 відповідають формі та змісту, постанови, який наведений у цьому додатку.

Посилання позивача на необхідність зазначення у постанові марки, моделі, державного номерного знаку причепу; категорії транспортного засобу; типу транспортного засобу; ширини, висоти, довжини осей є безпідставним, оскільки, після внесення змін до Інструкції, наказом Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022 року, відповідні вимоги до постанови у справі про адміністративні правопорушення вказаної категорії не ставляться.

У постанові мають бути зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу.

Так, згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, підтвердити факт вчинення позивачем порушення належними і допустимими доказами.

Апеляційний суд встановив, що у постановах в справах про адміністративне правопорушення серії АА № 00002874 від 19.12.2022, серії АА № 00003829 від 13.01.2023, серії АА № 00003994 від 19.01.2023 зазначені такі обов`язкові параметри як: загальна маса транспортного засобу, кількість вісей, відстань між вісями, навантаження на кожну вісь.

На основі цих параметрів, які були виміряні в ході автоматичної фіксації вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, відповідач встановив вагу та відсоток перевищення нормативно допустимих параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу та відстані між осями.

Отже, апеляційний суд вважає, що відповідач надав докази того, що позивач 19.12.2022, 13.01.2023, 19.01.2023 перевищив встановлені законодавством вагові норми під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Що стосується доводів позивача про те, що у сертифікатах перевірки типу технічного засобу вимірювання відсутня інформація, яка передбачена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 року № 1161 «Деякі питання ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, то апеляційний суд зазначає, що вказані доводи не спростовують факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а факт відсутності у сертифікатах перевірки інформації про тип приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-Free HI TRAC TMU4 WIM не впливає на чинність цих сертифікатів.

Тому, апеляційний суд відхиляє вказані доводи позивача, як підставу для скасування оскаржених постанов.

Підводячи підсумок наведеного вище, апеляційний суд вважає, що відповідач на підтвердження того факту, що позивач вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, надав належні та достатні докази.

Зважаючи на це, оскаржені постанови в справі про адміністративне правопорушення необхідно залишити в силі.

Отже адміністративний позов необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2023 року в справі 302/573/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 24.01.2024 року