Справа № 580/6428/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року справа № 580/6428/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання незаконною відмови і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати незаконною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області врахувати до страхового стажу позивачу період роботи згідно з архівною довідкою від 21.07.2022 №144, виданої підрозділом КП ЄРЦ Чигиринської міської ради Трудовий архів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області врахувати до страхового стажу позивачу період роботи згідно з архівною довідкою від 21.07.2022 №144, виданої підрозділом КП ЄРЦ Чигиринської міської ради Трудовий архів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй протиправно не зараховано до страхового стажу період відповідно до вищевказаної довідки. Так, дійсно є розбіжності в написання власного ім`я, зазначено « ОСОБА_2 », замість « ОСОБА_3 », водночас інші дані, що ідентифікують позивача збігаються, а отже спірна відмова є протиправною.

Ухвалою суду від 31.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

11.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказано, що позивач звернулась із заявою про призначення пенсії. Страховий стаж позивача становить 19 років 9 місяців 20 днів. До страхового стажу позивача не зараховано період роботи згідно архівної довідки №144 від 21.07.2022, оскільки ім`я ОСОБА_2 , зазначене в довідці, не відповідає паспортним даним (Ганна). Враховуючи вищевикладене, у органів Пенсійного фонду України відсутні будь-які підстави для призначення позивачу пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Ухвалою від 29.09.2023 суд залучив до участі у справі другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області та витребував у нього завірені копії документів, з яким позивач зверталась для призначення пенсії.

Ухвалою від 29.09.2023 зупинив провадження у справі до часу отримання витребуваних ухвалою від 29.09.2023 документів, а ухвалою від 05.01.2024 поновив провадження у справі.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

16.06.2023 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.

На вказане звернення рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 23.06.2023 №91 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

У цьому рішенні зазначено, що вік позивача на дату звернення 60 років 9 місяців 18 днів. Страховий стаж позивача за наданими документами становить 19 років 9 місяців 20 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно архівної довідки №144 від 21.07.2022, оскільки ім`я ОСОБА_2 , зазначене в довідці, не відповідає паспортним даним (Ганна).

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Відповідно до ст.26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі ч.4 ст.24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788) основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №470/836/17 у подібних правовідносинах, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом під час застосування норм права.

Як установлено судом, згідно з розрахунком страхового стажу до спірного рішення, позивачу не зараховано до страхового стажу період з 01.04.1991 до 31.12.1998.

Суд встановив, що згідно з даними трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 17.04.1991, позивач 15.04.1991 прийнята в колгосп «Україна» оператором машинного доїння. 11.05.2000 позивач звільнена з роботи.

У трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Суд зазначає, що підставою прийняття спірного рішення щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи згідно архівної довідки від 21.07.2022 №144, в якій зазначено, що в колгоспі «Україна» працювала « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Оцінюючі вказані підстави суд врахував, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 17.04.1991 первинно оформлена на ім`я « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 (сторінка 1 трудової книжки). При цьому, ім`я « ОСОБА_2 » на 1 сторінці трудової книжки закреслено та зазначено « ОСОБА_3 ». Вказана зміна внесена на підставі паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.1998.

Таким чином, на переконання суду, архівна довідка від 21.07.2022 №144, видана про стаж саме позивача.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17, викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, зокрема, у постановах від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а, від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 05 березня 2020 року у справі №171/799/17(2-а/171/45/17), згідно з якою, певні недоліки при заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

При цьому, суд враховує, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

Отже, дані трудової книжки та вищевказаної довідки підтверджують роботу позивача в колгоспі «Україна» з 15.04.1991 до 11.05.2000.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави прийняття спірного рішення щодо незарахування періодів роботи позивача згідно з довідкою від 21.07.2022 №144, суд вважає необґрунтованими, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 23.06.2023 №91 є протиправним.

Зважаючи, що вказане рішення не є предметом спору, суд на виконання ст.9 КАС України, вирішив вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав позивача та скасувати його.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі ч.3, абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі «Україна» з 15.04.1991 до 11.05.2000 згідно з даними трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.04.1991 та архівної довідки КП Єдиний розрахунковий центр Чигиринської міської ради Трудовий архів від 21.07.2022 №144, а також повторно розглянути заяву позивача від 16.06.2023 №963 та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області, яке прийняло спірне рішення.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 23.06.2023 №91 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) період роботи у колгоспі «Україна» з 15.04.1991 до 11.05.2000 згідно з даними трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.04.1991 та архівної довідки КП Єдиний розрахунковий центр Чигиринської міської ради Трудовий архів від 21.07.2022 №144, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2023 №963 про призначення пенсії з доданими документами та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40031, м. Суми, вул. Пушкіна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ