Справа № 947/38817/23
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/44/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді Луняченка В.О.

за участю:

секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

представника відповідача Єфіменка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанту поліції Чагаровського Артема Вячеславовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду 08.12.2023 звернулась ОСОБА_1 із адміністративним позовом до інспектора роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанту поліції Чагаровського Артема Вячеславовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП від 25.11.2023 серії ЕАТ № 8206847 із закриттям адміністративного провадження та стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає недоведеними, з боку інспектора поліції, наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, невідповідність зазначених у постанові обставин фактичним обставинам яки стались 25.11.2023, наявність суттєвих порушень з боку інспектора поліції під час розгляду адміністративної справи що привело к незаконному винесенню постанови та наявність моральної шкоди яка спричинена позивачу незаконними діями робітників поліції під час розгляду адміністративної справи.

З боку представника відповідача Департаменту патрульної поліції наданий відзив на позов із запереченнями проти задоволення позовних вимог враховуючи їх необґрунтованість а також заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у звязку із порушенням позивачем строку звернення до суду.

Згідно вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною першою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Верховний Суд у постанові від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20) зазначив що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного права чи інтересу не може бути виправданою. Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

У даному випадку суд, враховуючи наявність факту звернення 25.11.2023 позивача із відповідною скаргою на винесену у той день постанову до відділу моніторингу адміністративної комісії патрульної поліції та відсутність у суду належних доказів всебічного розгляду вказаного звернення ( у самого заявника та у свідків подій навіть не відбирались пояснення) та надання заявнику офіційної відповіді ( наявна копія відповіді не дає можливості спростувати пояснення позивача що єдина відповідь на її звернення була отримана вже значно пізніш ніж звернення до суду ) , враховуючи обставини справи, вважає що строк на подання позову, який було порушено на три дні ( постанова , копія якої вручено позивачу, від 25.11.2023 а позов подано до суду 08.12.2023 ) , можливо поновити з прийняттям вказаних обставин як поважних причин пропуску строку.

Посилання на поважність пропуску строку було зазначено позивачем у самої позовної заяві тому суд визначив можливість відкриття провадження , а також судом було протокольно відмовлено представнику відповідача у залишенні позову без розгляду із вказаних обставин.

Судом встановлено що 25.11.2023 біля будинку №4 по вул Космонавта Комарова водій ОСОБА_1 здійснила зупинку та стоянку автомобіля «BMW 535I» , р/н НОМЕР_1 , таким чином що перешкоджала вільному виїзду автомобілю «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_2 з огородженого місця для паркування автомобілів, яке облаштоване біля даного будинку.

Вказані обставини підтверджуються, оглянутою під час судового засідання, відео фіксацією місця події з портативних відео реєстраторів №474526 та №471808, закріплених на форменому одязі поліцейських екіпажу «Океан-104», яки прибули за вказаною адресою на виклик 25.11.2023 о 12:35 годин на лінію 102 , здійсненим заявником ОСОБА_2 про те що припаркований біля будинку по вул Ак. Комарова, 4 у м. Одесі автомобіль БМВ р/н НОМЕР_1 перекрив виїзд іншому автомобілю.

При визначенні належності та допустимості вказаних відеофайлів як доказів по справі, враховуючи відсутність запису про вказані докази у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності , суд вважає, що з урахуванням пояснень самої позивачці у судовому засіданні та змісту відео фіксації , ОСОБА_1 як особі яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду адміністративної справи , на її власне запитання, було повідомлено співробітниками поліції про здійснення ними відео фіксації подій на наявні на їх форменому одязі відеокамери, що свідчить про те, що відомості про наявність вказаних доказів ( відео фіксації на портативні відеокамери поліцейських ) були предметом дослідження під час розгляду адміністративної справи та можуть бути прийняти судом як належні та допустимі докази для встановлення обставин події.

У подальшому 25.11.2023 о 13:13 , біля будинку №2 по вул Ак. Комарова у м. Одесі, куди переставила на прохання співробітників поліції автомобіль ОСОБА_1 , інспектором роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Чагаровськім А.В. було відносно ОСОБА_1 винесена постанова серії ЕАТ № 8206847 про притягнення її до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП у звязку із здійсненням водієм зупинки та стоянки , чим було створено перешкоду дорожнього руху іншому учаснику, із зазначенням в якості порушення правил дорожнього руху п.1 5.9 ПДР України порушення правил зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Суд вважає неспроможними пояснення ОСОБА_1 про те що на місті події інспектором взагалі не було з`ясовано факту наявності перешкод у дорожньому русі будь-яким транспортним засобам саме її транспортним засобом , також не прийняття до уваги співробітниками поліції що місця зупинки транспортного засобу ,якому начебто було здійснена перешкода, не відповідає правилам дорожнього руху так як вказаний автомобіль, як і інші, були « припарковані» на «зеленої зоні» а тому перешкода їх руху не може вважатись такою що відповідає вимогам ПДР України та не повинна була бути врахованою позивачем при зупинці свого транспортного засобу.

Так з відео фіксації місця події явно вбачається що місце зупинки транспортного засобу позивачці безумовно перешкоджає проїзду іншим транспортним засобам, а само місце паркування транспортних засобів у дворі вказаного вище багатоквартирного будинку має явні ознаки облаштованого та відокремленого місця для паркування , тому законність даного місця для паркування та механізми і підстави його облаштування не як не могли бути підставою для перекривання в`їзду / виїзду з вказаного майданчика під час зупинки свого транспортного засобу позивачкою.

Суд, також, критично відноситься до тверджень позивачці про те що під час розгляду інспектором справи він недбало ставився до своїх обов`язків щодо повідомлення її про наявні у неї права та здійснив роз`яснення прав лише після її зауваження а також не надав можливості на фірмовому бланку заповнити пояснення та фактично відмовив у виклику адвоката, так як вказані обставини не є підставою для визнання незаконною постанови, що є предметом розгляду судом у даному випадку.

Крім того суд вважає що твердження позивачці про начебто залишення нею під час зупинки і стоянки транспортного засобу під лобовим склом автомобілю номеру її контактного телефону та невеликий термін відсутності водія ( близько 30 хвилин ) жодним чином не впливає не факт здійснення зупинки і стоянки у місці яке перешкоджає руху іншим транспортним засобам, та наявність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно підпункту «д» пункту 15.10. ПДР України стоянка транспортного засобу забороняється, зокрема у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( КУпАП ) ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП , протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення зокрема: за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 і КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України ( КАС України ) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку суд, проаналізувавши надані стороною відповідача , докази та пояснення учасників справи прийшов до висновку, що у судовому засіданні відповідачем було доведено належними та допустимими доказами факт наявності 25.11.2023 в діях ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу автомобіля «BMW 535I» , р/н НОМЕР_1 , під час зупинки та стоянки біля будинку №4 по вул Ак. Комарова у м. Одесі порушення підпункту «д» пункту 15.10 ПДР України зупинка та стоянка у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів, а тому постанова серії ЕАТ № 8206847 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП, яка винесена ., інспектором роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Чагаровськім А.В. було відносно ОСОБА_1 є законною.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 про закриття адміністративного провадження по справі щодо притягнення її до адміністративної відповідальності по вищенаведеним обставинам і вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від встановлення законності винесеної постанови, суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню а рішення суб`єкта владних повноважень постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП від 25.11.2023 серії ЕАТ № 8206847 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання : АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанту поліції Чагаровського Артема Вячеславовича ( адреса місця роботи м. Одеса, вул Ак. Корольова, 5 ), Департаменту патрульної поліції ( , місцезнаходження: м. Київ, вул Федора Ернста, 3 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП від 25.11.2023 серії ЕАТ № 8206847 із закриттям адміністративного провадження та стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 гривень.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.01.2024.

Суддя Луняченко В. О.