Справа № 560/14738/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14738/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

24 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біграйз-СВ" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Біграйз-СВ" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 14.07.2023 №9190983/35029070 про відмову у реєстрації податкової накладної від 01.12.2022 №4, складену товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйз-СВ".

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 01.12.2022 №4, складену товариством з обмеженою відповідальністю "Біграйз-СВ".

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Біграйз-СВ" 2684,00 грн судового збору та 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Біграйз-СВ", зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.07.2007, здійснює вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

25.03.2022 між товариством з обмеженою відповідальністю "МАС СІДС Україна" і позивачем укладений договір купівлі-продажу №SF_PS_BIHRAIZ-SV_25032022, відповідно до пункту 1.1 якого продавець (позивач) зобов`язався передати у власність покупцеві сертифіковане насіння соняшника власного виробництва, вирощене на орендованих або власних земельних ділянках врожаю 2022 року.

На підставі договору купівлі-продажу № SF_PS_BIHRAIZ-SV_25032022 позивач виставив ТОВ "МАС СІДС Україна" рахунок від 29.11.2022 № 106 в розмірі 9052736,01 грн на передоплату за насіння соняшника, а ТОВ "МАС СІДС Україна" (покупець) здійснило оплату, що підтверджується платіжними дорученнями від 01.12.2022 № 4438 на суму 4674000,34 грн, від 08.12.2022 № 4525 на суму 2189867,84 грн та від 12.12.2022 № 4587 на суму 2188867,83 грн.

По факту оплати насіння соняшника позивач склав податкову накладну від 01.12.2022 №4 на суму 9052736,01 грн, в тому числі ПДВ 1111739,51 грн та надіслав її для реєстрації в Єдиний реєстр податкових накладних.

27.12.2022 позивач отримав квитанцію та повідомлення про зупинення реєстрації податкової накладної від 01.12.2022 №4, у якій зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

11.07.2023 позивач подав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Долучив витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, звіт 4-сг (річна) про посівні площі сільськогосподарських культур 2022 рік, квитанцію від 26.05.2022 №2 № , звіт про площі та валові збори врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду 2022 рік, квитанцію №2 29-сг річна 2022 рік, 20-ОПП Дод, 10 до Порядку обліку платників податків і зборів 2 21.07.2020, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 10.12.2021, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 14.08.2022, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 5 14.08.2022, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 6 14.08.2022, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 7 14.02.2022, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 8 09 02.2022, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 9 08.02.2022, 20-ОПП Дод. 10 до Порядку обліку платників податків і зборів 21590 25.11.2019, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність 48896 14.08.2022, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2021 рік, податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2022 рік, відомості про наявність земельних ділянок, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого ЄСВ, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого ЄСВ за 2 квартал 2022 року податкову декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2022 рік, ПН від 01.12.2022 № 4, квитанцію від 27.12.2022 щодо зупинення реєстрації ПН від 01.12.2022 № 4, видаткові накладні ТОВ "Фірма Ерідон" від 29.04.2021 №46393, від 08.06.2021 №69222, від 30.06.2021 №79243, накладні ПрАТ "Богуславська сільгосптехніка" від 15.04.2021 ТК-21041502 та від 24.05.2021 ТК-21052406, видаткові накладні ТОВ "Велес-Агро ЛТД" від 09.04.2021 № 278/6 та від 22.04.2021 №323/6, видаткові накладні ТОВ "ЗШ Поставка" від 21.04.2021 № ЗХ-210414 та від 28.05.2021 № ЗХ-280517, видаткову накладну № 2381 ТОВ "А-Тера" від 03.06.2021 року, договір оренди комплексу будівель та споруд від 01.01.2019 № 01, видаткові накладні "Суффле Агро Україна" від 19.04.2021 № ТОВ, від 20.04.2021 № , №, №, ТОВ, від 09.04.2020 № , від 09.04.2021 № , від 13.04.2021 № ТОВ, від 26.04.2021 № , від 30.04.2021 № , №, від 30.04.2021 № , 22.06.2021 № , № , від 22.04.2021 №, специфікації ТОВ "Суффле Агро Україна" від 09.04.2021 № , № , № , від 28.04.2021 № , №, від 18.06.2021 № , №, від 27.07.2021 .№ , ТТН ТОВ "Суффле Агро Україна" від 20.04.2021 № , №, №, від 30.04.2021 № , №, від 22.06.2022 № , № , договір ТОВ "Суффле Агро Україна" від 01.03.2021 № , ВН ТТН ТОВ "НАНО ОІЛ ГРУП" від 22.04.2021 № 92, від 19.05.2021 №123, від 02.06.2021 №138, 37-сг. Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур від 01.11.2022, кв 2 до 37 сг від 07.11.2022, платіжні доручення від 01.12.2022 № 4438, від 08.12.2022 № 4525, від 12.12.2022 № 4587, договір поставки ТОВ "Фірма Ерідон" від 09.09.2020 №331/21/43, ВН від 01.12.2022 №102, ТТН від 10.10.2022 №1, ТТН від 10.10.2022 №2, ТТН від 11.10.2022 №3, ТТН від 11.10.2022 №4, ТТН від 12.10.2022 №5, оборотно-сальдову відомість 361 рахунку за 2022 рік, картку рахунку 361 за 2022 рік, акт звірки ТОВ "МАС СІДС Україна" за 2022 рік, рахунок на оплату від 29.11.2022 №106, картка рахунку 27, акт попереднього очищення соняшника №1, №2.

Рішенням від 14.07.2023 №9190983/35029070 комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відмовила в реєстрації податкової накладної від 01.12.2022 №4. Підстава відмови - надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

У додаткові інформації - встановлено перевищення між обсягом вирощеного соняшнику та обсягом реалізації за 2022 рік в кількості 202,68 т. Згідно наданої платником статистичної звітності №29СГ у 2022 році зібрано соняшнику 164 т, а згідно даних ЄРПН за 2022 рік реалізовано - 366,68 т. Крім того, встановлена невідповідність кількості реалізованого соняшнику на ТОВ "МАС СІДС Україна": згідно наданих платником пояснень та документів, реалізовано соняшник в кількості 76,05 т. (видаткова накладна №102 від 01.12.2022 на суму 13352208,01 грн.), а за даними ЄРПН виписані податкові накладні на реалізацію соняшнику в кількості 366,68 т на суму 13352208,01 грн. Також встановлено невідповідність між датами первинних документів: товарно-транспортні накладні на ТОВ "МАС СІДС Україна" від 10-12 жовтня 2022 рік та видаткова накладна №102 від 01.12.2022.

Позивач 18.07.2023 подав скаргу на Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.07.2023 №9190983/35029070 до комісії центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС. Долучив розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 01.12.2022 № 17 до податкової накладної від 05.04.2022 № 16, від 01.12.2022 № 14 до податкової накладної від 16.06.2022 № 3, від 01.12.2022 № 13 до податкової накладної від 16.06.2022 № 2, від 01.12.2022 № 15 до податкової накладної від 28.07.2022 № 1, від 01.12.2022 № 16 до податкової накладної від 01.12.2022 № 3. Щодо невідповідності кількості та ціни насіння соняшника у податковій накладній від 16.06.2022 № 3 та кількості та ціни насіння соняшника у видатковій накладній від 01.12.2022 № 102, та невідповідність між кількістю, зазначеною у вищевказаній видатковій накладній (76,05 т) та кількістю зазначеною у ТТН від 10.10.2022 по 12.10.2022 № 1-5 (81,82 т) вказав, що по ТТН від 10.10.2022 по 12.10.2022 № 1-5 поставлено насіння соняшника СИ ЛАСКАЛА у кількості 24 620 кг та насіння соняшника СИ КУПАВА у кількості 57 200 кг, а разом 81,82 т, що підтверджується ТТН від 10.10.2022 по 12.10.2022 № 1-5. Разом з тим, за результатами попереднього очищення соняшника, кількість насіння соняшника СИ ЛАСКАЛА за результатами очистки зменшилась з 24 620 кг до 22 926 кг, що підтверджується актом попереднього очищення соняшника № 1. За результатами попереднього очищення соняшника, кількість насіння соняшника СИ КУПАВА за результатами очистки зменшилась з 57 200 кг до 53 124 кг, що підтверджується актом попереднього очищення соняшника № 2. Тому, обсяг поставленого відповідно до видаткової накладної від 01.12.2022 № 102 соняшнику без урахування відходів склав 76,05 т.

31.07.2023 за результатами розгляду скарги Державна податкова служба України прийняла рішення № 60624/35029070/2, яким залишила скаргу без задоволення та Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.07.2023 №9190983/35029070 - без змін.

Підставою для відмови позивачу в задоволені скарги слугувало ненадання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Вважаючи протиправними рішення від 14.07.2023 №9190983/35029070 відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі жодним чином не спростували достовірності інформації, зазначеної в наданих позивачем первинних документах, а лише посилалися на відсутність певних документів, не обґрунтувавши їхню необхідність при винесенні оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів / послуг платник податку продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, є для покупця таких товарів / послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246.

Згідно з пунктами 12, 13 та 14 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та / або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та / або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та / або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та / або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та / або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування (далі по тексту квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та / або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

За правилами пункту 7 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

На виконання вимог контролюючого органу, позивач надіслав пояснення та копії документів щодо підтвердження реальності господарських операцій по зупинених податкових накладних.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі Порядок №520).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 7, 9, 11 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд встановив, що контролюючий орган зупинив реєстрацію податкової накладної від 01.12.2022 №4 на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків.

Процедура зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування впроваджена з метою виконання функції податкового контролю, який здійснюється за діяльністю платників податку в цілому, та з метою перевірки додержання податкового законодавства при реєстрації в ЄРПН певно визначеної податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідач, на виконання контрольних функцій, за наявності рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості, зупинивши реєстрацію податкової накладної, запропонував платнику податків надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної у Реєстрі, без визначення переліку документів. При цьому, обсяг документів, які надаються платником податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючого органу щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складена податкова накладна, яка подана для реєстрації в ЄРПН, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, імовірним є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією. (Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 140/506/22).

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Таким чином, у надісланій позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначений вичерпний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, що не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів.

Отже, вживання податковим органом загального посилання на пункт 1 Критеріїв оцінки є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків щодо повідомлення про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Верховний Суд у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Як свідчать матеріали справи, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної слугувало надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, та перевищення обсягу реалізації сонячнику за 2022 рік над обсягом вирощеного соняшнику на 202,68 т. Згідно з наданою платником статистичною звітністю №29СГ у 2022 році зібрано соняшнику 164 т, а згідно даних ЄРПН за 2022 рік реалізовано - 366,68 т. Вказує також, що встановлена невідповідність кількості реалізованого соняшнику на ТОВ "МАС СІДС Україна": згідно наданих платником пояснень та документів, реалізовано соняшник в кількості 76,05 т. (видаткова накладна №102 від 01.12.2022 на суму 13352208,01 грн.), а за даними ЄРПН виписані податкові накладні на реалізацію соняшнику в кількості 366,68 т на суму 13352208,01 грн. Також встановлено невідповідність між датами первинних документів: товарно-транспортні накладні на ТОВ "МАС СІДС Україна" від 10-12 жовтня 2022 рік та видаткова накладна №102 від 01.12.2022. Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідачів стверджує про невідповідність первинних документів змісту господарської операції.

При реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому під час розгляду справи суд не робить висновків щодо реальності операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Водночас, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.

Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом (постанова Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20).

Дослідивши подані позивачем документи, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 01.12.2022 №14 Позивач надав контролюючому органу первинну документацію, яка підтверджувала взаємовідносини з контрагентом, на підставі якої виписана податкова накладна.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, за загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Обов`язок суб`єкта владних повноважень виносити лише належним чином вмотивовані рішення випливає із змісту статті 2 КАС України, яка є за своєю юридичною суттю нормою матеріального права і встановлює універсальні вимоги до змісту будь-якого управлінського акту, які має перевіряти адміністративний суд під час оцінки правомірності такого акту.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідачі жодним чином не спростували достовірності інформації, зазначеної в наданих позивачем первинних документах, а лише посилалися на відсутність певних документів, не обґрунтувавши їхню необхідність при винесенні оскаржуваного рішення. Відтак, оскаржуване рішення прийняте відповідачем-1 з порушенням принципу "належного урядування", без дотримання процедур, визначених законодавством. Надані позивачем документи є достатньою підставою для реєстрації податкової накладної, а реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків.

Відповідно до пунктів 3.3 та 3.4 договору купівлі-продажу №SF_PS_BIHRAIZ-SV_25032022 право власності на товар переходить від продавця (позивача) покупцю в момент фактичної передачі товару та підписання видаткових накладних. Товар перевозиться транспортом та за рахунок покупця. Враховуючи, що підставою складення податкової накладної від 01.12.2022 №4 слугувала господарська операція щодо продажу насіння соняшника, аргументи відповідача-1 у додаткових поясненнях щодо транспортування товару суд вважає безпідставними, оскільки зазначене виходить за межі здійснення господарської операції, яка розглядається у цій справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення від 14.07.2023 №9190983/35029070 відповідач прийняв з порушенням вимог Податкового кодексу України, а тому воно підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. При цьому датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, реєстрація в ЄРПН ПН / розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Відповідно до наказу Держаної податкової служби України від 28.08.2019 №36 повноваження щодо реалізації податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушенням під час застосування податкового законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань покладені на Держану податкову службу України.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 01.12.2022 №4 датою її фактичного подання до реєстрації.

Посилання апелянта на передчасність позовних вимог про зобов`язання відповідача зареєструвати спірні податкові накладні є безпідставними з огляду на те, що така вимога є належним способом відновлення порушеного права платника податків у відповідній категорії спорів, що випливає із змісту пункту 19 Порядку №1246. Це також підтверджено обов`язковими для врахування всіма судами висновками Верховного Суду за результатами касаційного перегляду справ із подібними обставинами, викладеними, зокрема, у постановах від 18.09.2019 у справі №826/6528/18 і від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 132 КАС встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що позивач просив суд стягнути на його користь судові витрати у розмірі 25000,00 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги № 01/2023 від 02.01.2023, додаток 1 до договору про надання правової допомоги від 02.01.2023, акт №03-01/2023 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №01/2023 від 02.01.2023, рахунок-фактура №03-01/2023 від 14.08.2023, платіжна інструкція №338 від 14.08.2023 на суму 19969,00 грн, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 26.05.2023, свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю.

Так, підпунктом 4.1.1 пункту 4.1. договору № 01/2023 сторони досягли згоди, що оплата послуг (робіт) за договором буде здійснюватися шляхом отримання винагороди Адвокатським бюро відбувається у формі гонорару, розмір якого визначається Додатком 1 - Вартість послуг на основі погодинної ставки з попереднім авансуванням, розмір якого погоджується сторонами.

У акті №03-15/2023 прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №01/2023 від 02.01.2023 вказаний розрахунок вартості послуг. Зокрема, надані наступні послуги: підготовка додатків, складання та подання до Хмельницького окружного адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру від імені та в інтересах позивача до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання противоправними та скасування рішення контролюючого органу та зобов`язання вчинити дії, ставка гонорару за 1 год 2102 грн - 10510 грн, фактичні затрати часу 19,0 год, розмір гонорару 19969,00 грн

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням обставин справи, а саме: виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін тощо), розмір вартості наданих послуг неспівмірний із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та, відповідно, вимоги про відшкодування 19969,00 грн як витрат на правничу допомогу необґрунтованими.

А тому, необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.