Справа № 380/28915/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 рокусправа №380/28915/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області (79011, м. Львів, вул. Вітовського, 18) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» (79011, м. Львів, просп. Червоної Калини, 62а) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержувану виручку та штраф в сумі 30282,98 грн. згідно рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін №50 від 12.12.2022.

Позовні вимоги мотивовані нарахуванням штрафу, який добровільно не сплачений відповідачем, у зв`язку з чим контролюючий орган просить стягнути штраф у примусовому порядку та зобов`язати підприємство повернути споживачам необґрунтовано отриману виручку.

Ухвалою судді від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вільєна» в його електронний кабінет 11.12.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Станом на дату винесення судом рішення відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову від відповідача ТОВ «Вільєна», не надходило.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

На підставі наказів від 10.06.2022 №955-ПП, 10.06.2022 №953-ПП, 10.06.2022 №956-ПП Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено фактичні перевірки ТОВ «Вільєна» () (далі Товариство) за адресами зазначених у наказах щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) тривалістю не більше 10 діб.

Відповідно до зазначених наказів податковим органом винесені Направлення на перевірку від 13.06.2022 № 2983, від 13.06.2022 № 2987, від 13.06.2022 № 2984 та від 13.06.2022 № 2992.

За результатами перевірки складено акти фактичних перевірок №4395/13/27/РРО/43913344 від 21.06.2022 року, № 4432/13/50/РРО/43913344 від 22.06.2022 року, № 4429/13/50/РРО/43913344 від 16.06.2022 року ТОВ «Вільєна», якими встановлено порушення вимоги пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантинних та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Товариство не погоджується з висновками Акту перевірки згідно заперечення на акти перевірок від 27.06.2022, та зазначає, що перевіркою встановлено не правильну кількість реалізації літрів дизпалива за період 27.04.2022 року по 29.04.2022 року та не враховано, що дизпаливо, яке реалізоване було брендовим преміальним із покращеними показниками якості та позначенням та (маркуванням) energy. Зазначає, що встановленні цін на пальне товариство діяло в умовах крайньої необхідності.

Листами Головне управління ДПС у Львівській області направило до відповідача копії матеріалів фактичної перевірки Товариства для відповідного реагування та для прийняття рішення, згідно чинного законодавства.

Згідно додатку до фактичної перевірки №2 від 21.06.2022 року (бланк №000507), проведеної за місцем проведення діяльності на АЗС №36 за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Бабина, автодорога Львів-Самбір-Ужгород, 69км+750м, необґрунтовано отримана виручка, одержана позивачем, становить 22069,17 грн.

Згідно додатку до фактичної перевірки від 22.06.2022 року (бланк № 2), проведеної на АЗС за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, м. Бібрка, вул. Львівська, 28, необґрунтовано отримана виручка, одержана позивачем, становить 17 133,19 грн., при цьому в додатку до фактичної перевірки №б/н проведеної за даною адресою - 15141,49 грн.

Згідно додатку до фактичної перевірки № 2 від 22.06.2022 року (бланк №000556), проведеної на АЗС за адресою: Львівська область, Буський район, с. Вербляни, вул. Будівельників, 7, необґрунтовано отримана виручка, одержана позивачем, становить 20369,20 грн.

Розглянувши матеріали фактичної перевірки, відповідачем прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін № 50 від 12.12.2022 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку та штраф у сумі 30289,98 грн., рішення № 51 від 12.12.2022 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку та штраф у сумі 40738,40 грн. та рішення № 46 від 25.11.2022 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку та штраф у сумі 44138,34 грн.

В даних рішеннях, в тому числі, зазначено, що ТзОВ «Вільєна» допущено у період 16.04.2022-15.05.2022 застосування завищених роздрібних цін на бензини автомобільні А-95 та дизельне паливо, сформованих з застосуванням завищених розмірів граничних надбавок до середніх вартостей 1 літра бензинів автомобільних та 1 літра дизельного палива, встановлених Мінекономіки України, що призвело до одержання необґрунтованої виручки у розмірах: 22069,17 грн.; 15141,49 грн. та 20369,20 грн. чим порушено вимоги пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантинних та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями) та Закону України «Про ціни і ціноутворення».

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі №380/5280/23 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін № 50 від 12.12.2022, № 51 від 12.12.2022, № 46 від 25.11.2022 відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційна скаргу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/5280/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 380/5280/23 без змін.

Враховуючи, що ТОВ «Вільєна» не сплачено штраф добровільно, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення штрафу у примусовому порядку та зобов`язання відповідача повернути споживачам необґрунтовано отриману виручку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Закон України від 21.06.2012 №5007-VI "Про ціни і ціноутворення" (надалі - Закон №5007-VI) визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Частиною першою статті 16 Закону №5007-VI встановлено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (надалі - Положення), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику (...) з контролю за цінами, (...), державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів (...).

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужба від 24.02.2020 №155, Головне управління Держпродспоживслужба у Львівській області є територіальним органом Держпродспоживслужба та їй підпорядковане.

У силу вимог абзацу четвертого підпункту 11 пункту 4 цього Положення, Головне управління Держпродспоживслужба у Львівській області приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Права уповноважених органів встановлені статтею 18 Закону України "Про ціни і ціноутворення", відповідно до якої уповноважені органи, окрім іншого, мають право: 6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 8) уповноважені органи мають право звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін

Статтею 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовуватись до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, серед яких і адміністративно-господарський штраф (статті 239 ГК України).

Адміністративно-господарський штраф визначається законом як грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету в разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності (частина перша статті 241 ГК України).

Частиною другою статті 241 ГК України визначний перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

У силу пункту 4 частини першої статті 20 Закону №5007-VI до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону №5007-VI порядок стягнення сум адміністративно-господарських санкцій, передбачених цією статтею, визначається Господарським кодексом України.

Суд враховує, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про застосування адміністративно - господарських санкцій до ТОВ «Вільєна» у розмірі 30282,98 грн. є чинним та на момент розгляду справи відповідачем не виконано. Доказів протилежного сторонами суду не надано.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзив на позов, доказів, що свідчили б про сплату суми штрафних санкцій або ж спростовували доводи позивача, суду не надав.

Разом з тим, наявність у відповідача обов`язку зі сплати штрафних санкцій у розмірі 30282,98 грн. підтверджена матеріалами справи.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафу є правомірними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання повернути споживачам суму необґрунтованої виручки, суд приходить до висновку, що в цій частині вимог позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Згідно з положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Частиною дев`ятою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

При зверненні до суду суб`єктів владних повноважень з метою реалізації владних управлінських функцій, передбачених законами України, предметом судового розгляду є вимоги публічних органів. За умови неоскарження в судовому порядку таких вимог, презюмується, що вони є правомірними, а відтак спір у таких справах відсутній. У зв`язку з цим, відсутні підстави для розгляду такої справи в адміністративному суді, оскільки публічний орган наділений владними повноваження, реалізація яких у порядку та межах, визначених Конституцією та законами України, дає можливість самостійно застосовувати до фізичних та юридичних осіб заходи державного примусу.

Судовим розглядом встановлено, що Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області винесло рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій до ТОВ «Вільєна».

Вказані рішення оскаржені в судовому порядку та визнані такими , що не підлягають скасуванню, при цьому, невиконання рішення та припису в добровільному порядку є підставою для здійснення Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області дій, спрямованих на забезпечення їх примусового виконання.

За приписами статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Виключно визначеним законом органом (посадовою особою) і ніяким іншим органом або посадовою особою не можуть здійснюватися повноваження і прийматись рішення, які згідно Конституції України належать до компетенції вказаного органу, в тому числі і судами.

З огляду на положення Конституції України, КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 28 лютого 2017 року по справі № 826/7631/15.

Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 (далі - Положення № 667) регламентовано, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як вбачається зі змісту пунктів 1 та 4 Положення № 667, Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, зокрема, у сферах здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів та дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

В свою чергу повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в означених вище сферах, визначаються законами України «Про захист прав споживачів» та «Про ціни і ціноутворення». Крім того, повноваження даного органу щодо застосування адміністративних та адміністративно-господарських санкцій регламентовані Кодексом України про адміністративні правопорушення та Господарським кодексом України.

Право на звернення до суду уповноваженого органу в сфері ціноутворення визначене пунктом 8 частини першої статті 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення», відповідно до якого уповноважені органи мають право звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушених прав споживачів шляхом зобов`язання відповідача повернути необґрунтовано отриману виручку. Належним способом захисту є самостійна реалізація Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області наданих йому владних повноважень в порядку та межах, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про ціни і ціноутворення», Положенням № 667.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» про стягнення коштів - задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» штраф у сумі 30282 (тридцять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 98 коп в дохід Державного бюджету.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна