Справа № 460/26769/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.Р. Греська, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
Позивачем подано до суду клопотання про виклик як свідка ОСОБА_2 , оскільки остання може дати показання (пояснення) суду щодо обставин, які є предметом поданого адміністративного позову, в тому числі щодо наявності на момент проведення перевірки договору та документів, передбачених законодавством України.
Вирішуючи подане позивачем клопотання про виклик свідка, суд враховує наступне.
Вимогами ч. 1 ст. 65 КАС України передбачено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.
Частина 1 ст. 91 КАС України визначає, що показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.
Частина 2 ст.74 КАС України встановлює, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми згідно з ч. 1 ст. 76 КАС України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 76 КАС України).
Отже, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У даній справі належить з`ясувати обставини наявності у водія на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема - договору із замовником транспортних послуг, яким, у даному випадку, є ОСОБА_2 .
В свою чергу, сторонами спору не ставиться під сумнів укладення (існування) такого договору. При цьому, позивачем (водієм транспортного засобу) у акті проведення перевірки зазначено, що у зв`язку з заміною т/з всі документи на перевезення лишилися в іншому автобусі.
Тобто ОСОБА_2 безпосередньо не може володіти інформацією щодо наявності у водія на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 погодився рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Також вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі. Тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.
Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Слід зазначити, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 73 КАС України.
Згідно ч. 4 ст. 74 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За правилами ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
То ж допит свідка ОСОБА_2 не є доцільним, оскільки такі свідчення не відповідатимуть ознаці належності доказу у спірних правовідносинах.
Керуючись статтями 65, 91, 94, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про виклик свідка відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олег ГРЕСЬКО