Справа № 953/8234/23
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/8234/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді Єфіменко Н.В.,

за участі секретаря Лущан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

06 вересня 2023р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов направлений 02.09.2023р. поштою адміністративний позов представника Антоненка І.М. в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ№ 7611883 від 27.08.2023.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 27.08.2021 постановою серії ЕАТ № 7611883 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення 31.4.3 ПДР України, що полягає у керуванні транспортним засобом, який має несправні показники зупинки автомобіля, - ламп стоп сигналу гальмування автомобіля, накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. На думку позивача, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою за наступних підстав: 27.08.2023 під час виїзду всі світлові прилади автомобілю ВАЗ 21150, р.н. НОМЕР_1 працювали, несправність виявлено лише під час зупинки автомобіля; наявність несправності показників зупинки ламп стоп сигналу гальмування автомобіля не забороняє експлуатацію транспортного засобу; несправність автомобіля, за яку позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не є порушенням п.31.4.3 ПДР за яку передбачена відповідальність ч.1 ст. 121 КУпАП; відповідач не роз`яснив вимоги ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не повідомив про розгляд справи на місці вчинення правопорушення; оскаржувана постанова зазначення підпункту ПДР України, порушеного позивачем не містить.

11.09.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрито, до участі у справі у якості співвідповідача залучений Департамент патрульної поліції.

26.09.2023 представником УПП в Харківській області поданий відзив на позовну заяву, з посиланням на винесення оскаржуваної постанови у відповідності до норм законодавства. Так, 27.08.2023 о 13:48 по вул. Академіка Павлова біля буд.18А в м. Харкові ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ21150 р.н. НОМЕР_2 з непрацюючим задніми стоп-сигналами, чим порушений п. 31.4.3 ПДР. Транспортний засіб зупинений на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», позивачу роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, порушення позивачем ПДР України підтверджується відеозаписом з портативного відео реєстратора «Xiaomi», встановленого в салоні службового поліцейського автомобіля та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №475009.

До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, представник позивача та відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліціїнадали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача - проти задоволення позовних вимог заперечувала. Представник Департаменту патрульної поліції причини неявки не сповістив.

Враховуючи положення ч.1 ч.5 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:

27.08.2023 р. відповідачем винесено постанову серії ЕАТ № 7611883 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Як вбачається з вказаної постанови, 27.08.2023 о 13 год. 48 хв. позивач по вул. Академіка Павлова, 18А у м. Харкові керував транспортним засобом ВАЗ21150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з непрацюючими задніми стоп сигналами, чим порушив п. 31.4.3. ПДР України. Відеозапис з реєстратора «ксяомі» та бодікамери 475009.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 10 Закону України «Про дорожній рух» на власника транспортного засобу покладений обов`язок здійснювати заходи щодо утримання у справному технічному стані транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.п. а та б п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно вимог п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема п.п. 31.4.3 ПДР України Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису нагрудної камери (а.с. 32) встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21150, р.н. НОМЕР_1 , в якому не працювали задні стоп сигнали, що не заперечувалось позивачем і в ході судового розгляду справи

В той же час, як вбачається із матеріалів справи та досліджених відеозаписів, при обґрунтуванні позову та на місці зупинки транспортного засобу позивач зазначав, що на виконання вимог ПДР України перед виїздом він перевірив технічну справність автомобіля. Після виявлення неполадки на місці зупинки транспортного засобу, повідомив про намагання негайно вжити заходів для її усунення та їхатиме найкоротшим шляхом до місця ремонту.

Згідно п. 31.5. ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п. 9.9 і п.9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Відповідно до п. 31.6. ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Натомість, як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21150 р.н. НОМЕР_1 , в якого не працювали задні стоп-сигнали о 14:48 год., тобто в світлу пору доби.

Суд вважає за необхідне зауважити, що зазначена у оскаржуваній постанові несправність транспортного засобу позивача не просто дозволяла, а, в силу п. 31.5. ПДР, зобов`язувала його до руху до місця ремонту задля її усунення, що і мав намір вчинити позивач, і що не спростовано відповідачем в ході судового розгляду.

Також, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням викладеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідача не було правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за порушення, яке йому інкримінується.

За таких обставин, суд доходить висновку про протиправність постанови інспектора 3 батальйону 2 роти УПП в Харківській області Казмерчука М.С. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7611883 від 27.08.2023, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ч.2 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в розмірі 536, 80 грн., які слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, за неявки сторін до судового засідання, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 242-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії ЕАТ № 7611883 від 27.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:Департамент патрульної поліції (,м.Київ, вул.Федора Ернста, буд. 3).

Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315А).

Повний текст рішення складений 19.01.2024.

Суддя Н.В. Єфіменко