Справа № 160/1980/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 січня 2024 р.Справа № 160/1980/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук О.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

22.01.2024 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо неповернення ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 168 500,00грн,, 9 950,00 Євро та 4 300,00 доларів США, арешт щодо яких було скасовано ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 23.05.2023 року у справі № 204/435/21;

- зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 168 500,00грн., 9 950,00Євро та 4 300,00 доларів США, арешт щодо яких було скасовано ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 23.05.2023 року у справі № 204/435/21.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі, суд виходить з наступного.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 30.05.2023 року набрала законної сили ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2023 року у справі № 204/435/21, якою частково задоволено клопотання захисника Кірмана О.Б. про повернення грошових коштів вилучених під час обушку в межах кримінального провадження. 20.06.2023 року ОСОБА_1 було направлено до АРМА заяву про виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2023 року у справі № 204/435/21 та повернення коштів, що були вилучені та арештовані ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2020 року у справі № 205/111999/2019. Проте у відповідь на звернення відповідачем не було повернуто грошові кошти позивачу. На думку позивача, у АРМА відсутні законні підстави утримувати грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на зберіганні у АРМА та арешт яких скасовано ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2023 року у справі № 204/435/21.

Незгода з такою бездіяльністю відповідача стала підставою для звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2023 р. №204/435/21 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. від 21.01.2020 року з грошових коштів: грошових коштів у сумі 120 000 гри номіналом по 200 грн.; грошових коштів у сумі 40 000 грн. номіналом по 100 грн.; грошових коштів у сумі 5000 грн. номіналом по 50 грн.; грошових коштів у сумі 2000 грн. номіналом по 20 грн.; грошових коштів у сумі 500 грн. номіналом по 50 грн.; грошових коштів у сумі 1000 грн. номіналом по 10 грн.; грошових коштів у сумі 22 000 грн. номіналом по 200 грн.; грошових коштів у сумі 188 500 грн. номіналом по 500 грн.; грошових коштів у сумі 5000 Євро номіналом по 50 Євро; грошових коштів у сумі 4300 доларів США номіналом по 100 доларів США; грошових коштів у сумі 4950 Євро номіналом по 50 Євро.

Повернуто речові докази - грошові кошти у сумі 172 000 грн., 4300 доларів США, 9950 Євро, які відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. від 20.05.2020 року були передані в Управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, власнику ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з заявою про повернення грошових коштів.

Листом №1335/6.1-38-23/6 від 14.07.2023 р. Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в поверненні грошових коштів на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2023 р. №204/435/21 відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі п. 7 ч. 1ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 1ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (п. 2 ч. 2ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Виконання судових рішень у кримінальному провадженні регулюється розділом VIII КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (подалі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Позивач має звернутися до суду, який ухвалив рішення, в порядку КПК України.

Розгляд справи в порядку адміністративного судочинства суперечить ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені межі компетенції адміністративних судів.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 160/1980/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук