Справа № 380/22108/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 рокусправа № 380/22108/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сов`як Д.О.,

представника позивача Петролюка А.М.,

представника відповідача Марциняка С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Соломія плюс Олівія»

до Головного управління ДПС у Львівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області у якому заявлено позовну вимогу: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 04.05.2023 № 9512/13-01-04-07.

Ухвалою суду від 25.09.2023 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП «Соломія плюс Олівія () за звітний період січень 2019 року, за результатами якої складено акт № 4915/13-01-04-07/41790512 від 15.03.2023. Контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог п.198.2, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.12 ст.201 ПК України, завищення податкового кредиту за період січень 2019 року у розмірі 105558 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 105907 гривень.

Позивач повідомляє, що до податкового кредиту січня 2019 року віднесено суму ПДВ, фактично сплачену до бюджету, що підтверджується митною декларацією № UA209140/2018/172353 від 12.10.2018.

Позивач наголошує, що платник ПДВ має право на податковий кредит: за наявності фактів ввезення на митну територію України товарів; сплати ПДВ до бюджету; оформлення митної декларації (МД) відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату ПДВ та посвідчує право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту.

Позивач зазначає, що у разі не включення ПДВ до складу податкового кредиту у звітному періоді, в якому оформлена митна декларація, платник податку не втрачає таке право і може скористатись ним протягом строку, визначеного п.198.6 ПК України.

За наведених обставин позивач стверджує, що прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області податкове повідомлення-рішення є протиправним, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що під час камеральної перевірки встановлено, що до податкового кредиту за період діяльності січень 2019 року ПП «Соломія плюс Олівія» () віднесено операції по ввезенню на митну територію України товарів, необоротних активів в розмірі 105558 грн. Однак, згідно інформаційних баз даних ДПС України та реєстру операцій СЕА ПДВ ПП «Соломія плюс Олівія» () за січень 2019 року обліковуються митні декларації (імпорт) на суму 0 грн. Різниця складає 105558 грн.

Відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПП «Соломія плюс Олівія () за звітний період - січень 2019 року, за результатами якої складено акт № 4915/13-01-04-07/41790512 від 15.03.2023.

Контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог п.198.2, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.12 ст.201 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит за період січень 2019 року у розмірі 105558 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 105907 гривень.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення Форми «Р» від 04.05.2023 № 9512/13-01-04-07 про збільшення суми грошового зобов`язання ПП «Соломія плюс Олівія» з податку на додану вартість на суму 131511,00 грн (105209 грн. за податковим зобов`язанням, 26302 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Позивач не погодився вказаним рішенням та звернувся з цим позовом до суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлюються ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За приписами п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону №996-ХIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону №996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В ході проведення перевірки встановлено, що до податкового кредиту за період діяльності - січень 2019 року ПП «Соломія плюс Олівія» () віднесено операції по ввезенню на митну територію України товарів, необоротних активів в розмірі 105558 грн. Однак, згідно інформаційних баз даних ДПС України та реєстру операцій СЕА ПДВ ПП «Соломія плюс Олівія» (код ЄДРОУ 33562948) за січень 2019 року обліковуються митні декларації (імпорт) на суму 0 грн. Різниця складає 105558 грн.

Суд встановив, що до податкового кредиту січня 2019 року позивач включив суму ПДВ за здійсненою операцією з ввезення товарів на митну територію України, що підтверджується митною декларацією № UA209140/2018/172353 від 12.10.2018, копія якої долучена до матеріалів справи. На підтвердження сплати ПДВ за здійсненою операцією позивач долучив копію платіжної інструкції № 799 від 17.10.2019.

Суд зауважує, що відсутність відповідних даних в інформаційних базах ДПС України не може позбавляти позивача права на віднесення до податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв`язку з придбаннями товару за умови підтвердження відповідної операції первинними документами.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 804/13847/13-а наголосив, що згідно з абзацом 3 пункту 198.6 статті 198 ПКУ у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

У разі наявності фактів ввезення товарів на митну територію України, сплати податку на додану вартість до держбюджету, наявності митної декларації, оформленої відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку та яка що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, платник податку має право на податковий кредит.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 04.05.2023 № 9512/13-01-04-07 прийнято безпідставно.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 04.05.2023 № 9512/13-01-04-07.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, код ЄДРПОУ 4398090) на користь Приватного підприємства «Соломія плюс Олівія» (79495, м. Львів-Винники, вул. Галицька, 14Б, ) 2684,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 24.01.2024.

СуддяКрутько Олена Василівна