Справа № 420/28172/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31.08.2023 року № 24668-24770/П-02/8-1500/23 про відмову у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 20.11.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) пенсії за вислугою років згідно пункту "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо відмови в зарахуванні періоду роботи з 01.10.2007 р. по 01.10.2022 року на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП «Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області» в подвійному розмірі.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 20.11.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) у подвійному розмірі період роботи з 01.10.2007 р. по 01.10.2022 рік на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП "Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області».

Ухвалою суду від 23.10.2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України. Позивача повідомлено, що виявлені недоліки необхідно усунути у десятиденний строк шляхом надання позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 160 КАС України, а саме приведення позовних вимог у відповідність до фактичних обставин справи, а також надання копії заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про врахування стажу для обчислення пенсії.

30.10.2023 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява на виконання ухвали суду від 23.10.2023 року, якою недоліки позовної заяви усунуто.

Позовні вимоги з урахуванням уточненої позовної заяви виглядають наступним чином:

визнати протиправним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31.08.2023 року № 24668-24770/П-02/8-1500/23 у призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 20.11.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсії за вислугою років згідно пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо відмови в зарахуванні періоду роботи з 01.10.2007 р. по 01.10.2022 року на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП «Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області» в подвійному розмірі;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 20.11.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) у подвійному розмірі період роботи з 01.10.2007 р. по 01.10.2022 рік на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП «Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області».

Таким чином, адміністративний позов поданий особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність із додержанням вимог ст. ст. 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка працювала на посаді молодшої медичної сестри (санітарка палатна) інфекційного відділення Центральної районної лікарні Ренійської районної ради Одеської області з 01.10.2007 р. по 01.10.2022 р. (наказ № 118 від 01.10.2007 р.), що передбачає особливі умови праці, вважається роботою у протичумних, інфекційних відділеннях, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має право на обчислення стажу такої роботи в подвійному розмірі.

Трудовий стаж позивачу зарахований в одинарному розмірі.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про врахування для обчислення пенсії стажу на посаді сестри медичної інфекційного відділення лікарні (в різній період різна назва підприємства) за період з 01.10.2007 року до 01.10.2022 р. у подвійному розмірі.

Листом від 31.08.2023 р. за № 24668-24770/П-02/8-1500/23 р. відповідачем позивачу було відмовлено у задоволенні заяви щодо врахування для обчислення пенсії стажу в подвійному розмірі. Вказаною відповіддю, на думку позивача, відповідач прийняв рішення про відмову в задоволенні заяви та перерахунку пенсії.

Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області помилковим та таким, що порушує норми діючого законодавства, а саме: статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», наказ Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 14.11.2023 року відкрито провадження по справі та повідомлено сторін, що справу буде розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою судді від 14.11.2023 року витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів з пенсійної справи ОСОБА_1 в частині, що стосується предмету спору, для долучення до матеріалів справи.

28.11.2023 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії документів на виконання ухвали від 14.11.2023 року.

05.12.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, Головне управління вказує, що з 02.10.2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ, як працюючій особі при страховому стажі 30 років 0 місяців 28 днів (стаж враховано по 30.09.2022).

05.01.2021, 14.04.2021, 17.08.2023 року позивачка зверталась до Головного управління з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії за віком із врахуванням до стажу для обчислення пенсії періоду роботи на посаді молодшої медичної сестри інфекційного відділення Центральної районної лікарні Ренійської районної ради Одеської області у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.10.2007 по 05.04.2021 рр.

Листом Головного управління №24668-24770/П-02/8-1500/23 від 31.08.2023 позивачу роз`яснено, що для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 період роботи з 01.10.2007 по 30.09.2019 рр. враховано до пільгового стажу в подвійному розмірі, а обчислення стажу проведено в одинарному розмірі, тому, що проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 не передбачено статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідач зазначає, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. А це означає, що підстав здійснювати обрахунок стажу в подвійному розмірі після січня 2004 року немає, тому, що територіальними органами Пенсійного фонду обчислюється страховий стаж відповідно до вимог цього Закону № 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених даним Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.01.2004 року, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно вищенаведеного, відповідач стверджує, що пільгове обчислення стажу (в подвійному розмірі) застосовується лише до 01.01.2004 року. Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав.

Також у відзиві зауважено, що позивач просить здійснити їй перерахунок пенсії з 01.10.2007 по 01.10.2022, що виходить за межі шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України, у зв`язку з чим, наявні підстави для застосування положень статті 123 КАС України та залишення позовної заяви без розгляду.

Крім цього, у відзиві відповідач заперечує щодо стягнення на користь позивача суми судових витрат.

З підстав викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

24.01.2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому представник просить суд долучити до матеріалів справи копію трудової книжки позивача.

Інші заяви та клопотання, додаткові докази до суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, з 02.10.2017 позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058), обчислену як працюючій особі.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, з 01.10.2007 року по 31.10.2022 року ОСОБА_1 працювала на посаді молодшої медичної сестри (санітарка палатна) інфекційного відділення Центральної районної лікарні Ренійської районної ради Одеської області.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо врахування стажу для обчислення пенсії на посаді сестри медичної інфекційного відділення лікарні за період з 01.10.2007 року до 01.10.2022 року у подвійному розмірі.

У відповідь на вказане звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 31.08.2023 року вих. №24668-24770/П-02/8-1500/23 повідомило позивачу наступне: «Відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до страхового стажу у пільговому обчисленні зараховуються періоди роботи у лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у інших інфекційних закладах (відділеннях, у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів охорони здоров??я.

Тобто страховий стаж до 1 січня 2004 року обчислюється з урахуванням норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 24 Закону визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Отже, для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 за заявою від 02.10.2017 до пільгового стажу враховано період з 01.10.2007 по 30.09.2019 в подвійному розмірі.

Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону».

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі період роботи на посаді сестри медичної інфекційного відділення лікарні за період з 01.10.2007 року до 01.10.2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку та юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, з 02.10.2017 року позивачу призначено пенсію за віком.

Пенсію обчислено як працюючій особі при страховому стажі 24 роки 0 місяців 28 днів.

До страхового стажу в подвійному розмірі не враховано період роботи на посаді сестри медичної інфекційного відділення Центральної районної лікарні Ренійської районної ради Одеської області за період з 01.10.2007 року до 01.10.2022 року.

Отже, вказаний період є спірним.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказана вище норма Закону України Про пенсійне забезпечення кореспондується із положеннями Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії (далі - Порядок №637), відповідного до яких основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно записів у Трудовій книжці Серія НОМЕР_3 від 10.07.1979 року ОСОБА_1 , записи №№26-29, позивач у період з 01.10.2007 по 31.10.2022 року працювала на посаді сестри медичної інфекційного відділення Центральної районної лікарні Ренійської районної ради Одеської області.

Згідно із записом №27 в трудовій книжці на підставі Рішення Ренійської районної ради Одеської області № 375/40-VII від 21.11.2019 року Центральну районну лікарню Ренійської районної ради Одеської області реорганізовано шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області.

Відповідно до запису № 28 трудової книжки позивача, на підставі наказу №23 від 16.02.2021 року назва «Центральна районна лікарня Ренійської районної ради Одеської області» змінена на «Центральна міська лікарня Ренійської міська ради».

Записи у трудовій книжці позивачки виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Відповідач не надав жодних зауважень щодо заповнення трудової книжки позивача.

Наказом ЦРЛ Ренійської районної ради Одеської області від 11.01.2010 р. № 8 «Про затвердження робочих місць, які дають право на пільгову пенсію по Списку №2», згідно з яким робочі місця середнього та молодшого медичного персоналу інфекційного відділення, мають право на пільгову пенсію.

Висновком експертизи якості матеріалів атестації робочих місць від 20.05.2010 р. за № 99/03-2010, згідно з яким зазначається (п. 4 висновку), що атестація робочих місць: середнього і молодшого медичного персоналу (медичної сестри, молодшої медичної сестри) інфекційного відділення Ренійської центральної районної лікарні проведена згідно з вимогами нормативних документів. Також, зазначається (п. 5 Висновку) , що за наданими документами навантаження середнього і молодшого медичного персоналу складає 80% робочого асу, що при відповідному стажі роботи дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2.

Наказом ЦРЛ Ренійської районної ради Одеської області від 13.05.2015 р. № 86 «Про затвердження робочих місць, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2» затверджено робочі місця, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з Списком № 2 середній та молодший медичний персонал інфекційного відділення, безпосередньо зайнятих обслуговуванням хворих на протязі повного робочого дня.

Наказом КНП «Центральна районна лікарня Ренійської районної ради Одеської області» № 69 від 28.04.2020 р. «Про результати атестації робочих місць за умовами праці інфекційного відділення» затверджено робочі місця медична сестра палатна, молодша медична сестра (санітарка палатна), працівникам,, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення з Списком № 2 на підставі постанови Кабінету міністрів України від 24.06.2016 р. № 461, підтверджено право працівників на скорочену тривалість робочого тижня, отримання доплат за шкідливі умови праці.

Отже, стаж роботи позивача у вказаний період на посаді сестри медичної інфекційного відділення Центральної районної лікарні Ренійської районної ради Одеської області підтверджується записами у трудовій книжці позивача та наведеними вище документами, що дає право позивачу на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стосовно доводів пенсійного органу про те, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стосується наявного стажу роботи до 01 січня 2004 року, тобто до набрання чинності Законом №1058-IV, суд зазначає про таке.

Так, за змістом п.2 розділу XV прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно із п.3 ст. 40 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками №1 і №2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Приписами ч. 2 ст. 24 Закону №1058 передбачено, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому, як зазначено в частині 3 вказаної статті, страховий стаж ураховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом, зокрема, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Вимогами п.4 ст. 24 Закону №1058-IV установлено, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Як наголошувалось судом раніше, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Суд зауважує, що редакція ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є чинною на теперішній час.

При цьому стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не зупиняє її дію. Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.

Таким чином, суд доходить висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Висновки у цій справі узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постановах від 11 грудня 2018 року у справі № 310/385/17(2-а/310/47/17), від 23 січня 2019 року у справі № 485/103/17 та від 4 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 462/1713/17.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до її стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.10.2007 року по 01.10.2022 року на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП «Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області».

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналіз норм ст. 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на зазначене, для повного та ефективного захисту прав позивача та дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі період роботи з 01.10.2007 року по 01.10.2022 року на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП «Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області».

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1073,60 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у період з 08.01.2024 року по 22.01.2024 року включно у відпустці, рішення суду складено після виходу головуюючого судді з відпустки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до її стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 01.10.2007 року по 01.10.2022 року на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП «Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі період роботи з 01.10.2007 року по 01.10.2022 року на посаді молодшої медичної сестри палатної інфекційного відділення КНП «Центральна районна лікарня Ренійської райради Одеської області».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук