Справа № 600/4699/23-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 600/4699/23-а

25 січня 2024 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Моніч Б.С., розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 січня 2024 року залишив її без руху та запропонував скаржнику у десятиденний строк виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

24 січня 2024 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відстрочення сплати судового збору до закінчення дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обов`язок щодо сплати за подання апеляційної скарги, передбачений підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №364-VI (далі Закон України №364-VI).

Суб`єкт владних повноважень, який звертається до суду апеляційної інстанції, повинен дотримуватись вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від нього дії для виконання такого обов`язку, в тому числі щодо організації своєчасної сплати судового збору у випадку наміру оскаржити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких таке звільнення застосовується, обумовлені статтею 8 Закон України №364-VI.

Згідно з частиною1 статті 8 Закон України №364-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

При цьому майновий стан сторони слід оцінювати як елемент права фізичної особи - заявника на доступ до суду, що передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору.

В свою чергу, пунктами 6, 7 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує особу, яка бере участь у справі (учасника справи) діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання обов`язків, встановлених законом або судом.

Одним із таких процесуальних обов`язків учасників справи є надання особою, яка подає апеляційну скаргу, документа про сплату судового збору (частина 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України), що також вказувалось і в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, для чого судом був встановлений строк, упродовж якого відповідачу необхідно було усунути зазначений недолік.

Тобто, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен був ще на стадії подання апеляційної скарги вжити заходів, спрямованих на виконання вимог закону щодо сплати судового збору, забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно належного оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документу про сплату судового збору, та, як особа зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що до Кодексу адміністративного судочинства України не вносилось змін щодо перебігу процесуальних строків під час дії воєнного стану на території України, тому з урахуванням вищенаведеного є необхідність визначення розумного строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Також в клопотанні про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги скаржник зазначає, що збройна агресія рф проти України визнана Торгово-промисловою палатою України як обставина непереборної сили.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає вказаний довід апелянта неприйнятним, оскільки лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 420/143/22.

У той же час відповідачем не обґрунтовано яким чином обставини непереборної сили, про які йдеться у листі Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, перешкоджали суб`єкту владних повноважень виконати вимоги передбаченого ст. 296 КАС України з огляду на обставини даної справи, які вказують, що апелянт недобросовісно використовує свої процесуальні права та безпідставно зволікає із реалізацією свого права на апеляційне оскарження.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору до закінчення дії воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини вважаю за необхідне продовжити скаржнику строк усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відстрочення сплати судового збору.

2. Продовжити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області термін для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи в мережі Інтернет на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud4856/.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Моніч Б.С.