Справа № 280/9984/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 січня 2024 року (14:00)Справа № 280/9984/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2023 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не виплатів повному обсязі додаткових виплат позивачу за період часу з 20.04.2023 по 17.05.2022 (період знаходження на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 17.05.2023 по 17.06.2023 (період знаходження на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 05.07.2023 по 08.08.2023 (період знаходження на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 07.09.2023 по 19.10.2023 (перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 19.10.2023 по теперішній час на підставі висновку BЛK №29 (період знаходження у відпустці за станом здоров`я);

зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити додаткові виплати в повному обсязі позивачу за період часу з 20.04.2023 по 17.05.2022 (період знаходження на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 17.05.2023 по 17.06.2023 (період знаходження на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 05.07.2023 по 08.08.2023 (період знаходження на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 07.09.2023 по 19.10.2023 (перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я), з 19.10.2023 по теперішній час на підставі висновку ВЛК №29 (період знаходження у відпустці за станом здоров`я) внаслідок отриманого поранення пов`язаного з захистом Батьківщини.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що під час виконання бойового завдання в районні н.п. Авдіївка Донецької області позивач отримав поранення лівого передпліччя, відкритий багато уламковий перелом лівої променевої та лівої ліктьової кістки, рвані рани лівої кисті, осколкові поранення 1 пальця правої нижньої кінцівки, пошкодження артерії передпліччя. Внаслідок вказаного поранення, проходив стаціонарне лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я. З моменту отримання порання та протягом всього курсу лікування, а також відпусток за станом здоров`я на підставі рішень ВЛК позивач не отримував у повному обсязі належних виплат, передбачених Постановою КМУ №168. Вважає такі дії військової частини НОМЕР_2 є неправомірними. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 05.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, із позовними вимогами не погоджується. Зазначає, що позивачу за спірний період виплачена додаткова винагорода, що підтверджується відповідними наказами.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 16.04.2023 №3693, позивач 25.03.2023 під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини, під час бойових дій поблизу населеного пункту Авдіївка отримав поранення (а.с.13).

Після отриманого поранення, позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я:

20.04.2023 - 17.05.2023 - проходив стаціонарне лікування у КПН «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» (а.с.19-21);

18.05.2023-16.06.2023 - перебував у відпустці за станом здоров`я (Довідка ВЛК від 17.05.2023 №93/5, а.с.21);

05.07.2023 - 08.08.2023 - проходив стаціонарне лікування в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України » (а.с.22);

07.09.2023 - 19.10.2023 - проходив стаціонарне лікування в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (а.с.11);

20.10.2023 - 18.11.2023 - перебував у відпустці за станом здоров`я (Довідка позаштатної ВЛК ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (а.с.12).

Вважаючи, що відповідач не у повному обсязі здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В силу статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно пункту першого статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

У спірний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування, що підтверджується відповідними виписками та довідками ВЛК.

На думку суду, аналіз наведених норм Постанови №168 дає підстави для висновку про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав поранення та перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках на 30 днів за станом здоров`я у спірний період.

Відповідно до наданої відповідачем Довідки №1/9 від 03.01.2024, за спірний період відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн., а саме:

98 500,00 грн - додаткова винагорода за квітень 2023 року (за 30 діб з розрахунку 100 000,00 грн.);

54 016,13 грн - додаткова винагорода за травень 2023 року (за 17 діб з розрахунку 100 000,00 грн);

32 833,33 грн - додаткова винагорода за червень 2023 року (за 10 діб з розрахунку 100 000,00 грн);

3 177,42 грн - додаткова винагорода за липень 2023 року (за 1 добу з розрахунку 100 000,00 грн.);

38 129,03 грн. - додаткова винагорода за серпень 2023 року (за 12 діб з розрахунку 100 000,00 грн.);

9 850,00 грн - додаткова винагорода за вересень 2023 року (за 3 доби з розрахунку 100 000,00 грн);

34 951,61 грн. - додаткова винагорода за жовтень 2023 року (за 11 діб з розрахунку 100 000,00 грн);

91 933,34 грн - додаткова винагорода за листопад 2023 року (за 28 діб з розрахунку 100 000,00 грн.).

Суд вважає, що відповідачем додаткова винагорода нарахована та виплачена позивачу у не повному обсязі.

Проте, в той же час, за деякі заявлені позивачем спірні періоди відповідач нарахував та виплатив позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100000грн. повністю:

- квітнень 2023 року - додаткова винагорода за 30 днів позивачу виплачена повністю;

- травень 2023 року - додаткова винагорода за 17 днів позивачу виплачена. При цьому, у травні позивач перебував на стаціонарному лікування до 17.05.2023, а з 18.05.2023 - у 30-денній відпустці за станом здоров`я. Отже, позивачу не нарахована та не виплачена додаткова винагорода за 14 діб травня;

- червень 2023 року - додаткова винагорода за 10 днів позивачу виплачена. Позивач до 16.06.2023 перебував у 30-денній відпустці за станом здоров`я. Отже, позивачу не нарахована та не виплачена додаткова винагорода за 6 діб червня;

- липень 2023 року - додаткова винагорода за 1 добу позивачу виплачена. При цьому у травні позивач перебував на стаціонарному лікування з 05.07.2023 по 08.08.2023. Отже, позивачу не нарахована та не виплачена додаткова винагорода за 26 діб липня;

- серпень 2023 року - додаткова винагорода за 12 днів позивачу виплачена. Оскільки позивач перебував на стаціонарному лікуванні до 08.08.2023, відтак відповідач повністю виплатив позивачу додаткову винагороду у цій частині спірного періоду;

- вересень 2023 року - додаткова винагорода за 3 доби позивачу виплачена. Позивач перебував на стаціонарному лікування з 07.09.2023 по 19.10.2023. Отже, позивачу не нарахована та не виплачена додаткова винагорода за 21 добу вересня;

- жовтень 2023 року - додаткова винагорода за 11 діб позивачу виплачена. Позивач по 19.10.2023. Отже, позивачу не нарахована та не виплачена додаткова винагорода за 8 діб стаціонарного лікування у жовтні; також, з 20.10.2023 відповідач знаходився у відпустці за станом здоров`я, відтак позивачу не нарахована та не виплачена додаткова винагорода за 12 доби жовтня під час перебування у відпустці за станом здоров`я;

- листопад 2023 року - додаткова винагорода за листопад 2023 року позивачу виплачена за 28 діб. Надані документи підтверджують знаходження позивача у відпустці за станом здоров`я до 18.11.2023. Отже, у цій частині відповідач здійснив нарахування позивачу додаткової винагороди повністю.

Таким чином, відповідачем не у повному обсязі нарахована та виплачена позивачу додаткова винагорода, збільшена до 100 000 гривень за час перебування позивача на стаціонарному лікування та у відпустці після поранення, а саме за 14 діб травня, 6 діб червня, 26 діб липня, 21 добу вересня та 20 діб жовтня.

Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з 19.10.2023 по теперішній час на підставі висновку BЛK №29 (період знаходження у відпустці за станом здоров`я), то суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено перебування позивача у відпустці за станом здоров`я до 18.11.2023.

На підставі викладеного вище, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеному, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, з розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я, за 14 діб травня 2023 року, 6 діб червня 2023 року, 26 діб липня 2023 року, 21 добу вересня 2023 року та 20 діб жовтня 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду з розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, та перебуванням у відпустці за станом здоров`я, за 14 діб травня 2023 року, 6 діб червня 2023 року, 26 діб липня 2023 року, 21 добу вересня 2023 року та 20 діб жовтня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.01.2024.

Суддя Ю.В. Калашник