Справа № 580/271/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року справа № 580/271/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 22.11.2023 про закінчення виконавчого провадження № 72747009 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 580/2450/21, виданого 01.08.2023;

- виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 № 580/2450/21 повернути до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що на виконання постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 580/2450/21 за виконавчим листом від 01.08.2023 № 580/2450/21 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 12.09.2023 відкрите виконавче провадження № 72747009. 05.01.2024 позивач отримав постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Вельган О.В. від 22.11.2023 № 72747009. Підставою для прийняття даної постанови є направлення державним виконавцем до органу досудового розслідування (Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області) повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а саме, невиконання рішення суду, яке не може бути виконано без участі боржника. Виконавче провадження закінчено на підставі вимог пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження». Резолютивна частина постанови не містить відомостей про повернення виконавчого документу органу, що його видав. Супровідний лист органу ДВС від 22.11.2023 № 32133 містить відомості про наявність додатків, проте їх перелік та кількість аркушів - відсутні. З долученого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2023 № 39131 за підписом ОСОБА_2 , погодженого Гайдар А.В., вбачається, що 10.10.2023 і 22.11.2023 на боржника накладено штрафи відповідно в розмірах 5100 грн і 10200 грн. Постанова зводиться до прохання вирішити питання про притягнення до відповідальності посадових осіб боржника за умисне невиконання виконавчого листа № 580/2450/21, виданого Черкаським окружним адміністративним судом. Також зазначає, що у нього, як у стягувача, відсутні будь-які дані на підтвердження реального виконання постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 580/2450/21. Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2023 № 72747009 протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 15.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове засідання призначено на 25.01.2024 о 10:30.

Відповідач процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Позивач та представник відповідача у призначене судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.05.2021 у справі № 580/2450/21 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі № 580/2450/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі № 580/2450/21 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 580/2450/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 580/2450/21 скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення ОСОБА_1 з 01 квітня 2021 року перерахунку та виплати раніше призначеної пенсії відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону України від 24 березня 2021 року № 21/19 ПФ вих-21 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, виходячи з розмірів основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону України від 24 березня 2021 року №21/19 ПФ вих-21 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

01.08.2023 на виконання постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 580/2450/21 видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 12.09.2023 відкрито виконавче провадження ВП № 72747009 з виконання виконавчого листа від 01.08.2023 у справі № 580/2450/21, боржника повідомлено про необхідність протягом 10 робочих днів виконати рішення суду.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 22.11.2023 закінчено виконавче провадження № 72747009.

Виконавче провадження закінчено на підставі вимог пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищевказана постанова від 22.11.2023 направлена позивачу 27.12.2023, що підтверджується копією конверта про відправлення поштового відправлення (а.с. 11) та отримана ним 05.01.2024.

Разом з постановою від 22.11.2023 позивачем отримано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2023 № 39131 за підписом ОСОБА_2 , погодженого Гайдар А.В., адресоване Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області з проханням вирішити питання про притягнення до відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області за умисне невиконання виконавчого листа № 580/2450/21, виданого 01.08.2023, внести відомості до ЄРДР про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України та розпочати досудове розслідування.

З повідомлення вбачається таке.

10.10.2023 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт. В зв`язку з невиконанням рішення суду, керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області накладено штраф в розмірі 5 100,00 грн та повторно надано десятиденний строк для виконання рішення суду.

16.11.2023 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист від боржника - ГУ ПФУ в Черкаській області про те, що вищевказане рішення суду виконано, а саме: Головним управлінням проведено перерахунок пенсії та нараховано суму доплати в розмірі 175 750,52 грн. Щодо виплати заборгованості повідомляють, що згідно статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсії лише у межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України. Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат за бюджетною програмою, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України є відповідальним виконавцем та розпорядником бюджетних коштів нижнього рівня. Головне управління є одержувачем бюджетних коштів. Головним управлінням здійснено усіх можливих заходів, спрямованих на виконання рішення суду, зокрема:

- проведено перерахунок пенсії та додатково нарахована сума доплати в розмірі 175 750,52 грн;

- рішення суду включено в реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетної програмою.

22.11.2023 встановлено, що рішення суду боржником не виконано, про що складено відповідний акт. В зв`язку з невиконанням рішення суду, керуючись ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повторно накладено штраф в розмірі 10 200,00 грн.

Відповідно до ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження належить закінченню у разі, зокрема, надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з частинами 1-3 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення належить негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, де також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ч. 1 ст. 40 Закону № 1404).

Оцінюючи дії відповідача під час прийняття оскаржуваного індивідуального акта постанови від 22.11.2023 у ВП № 72747009 за критеріями частини 2 статті 2 КАС України, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчих дій має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 63 Закону № 1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець приймає постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 3 ст. 63 Закону № 1404).

Згідно статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець приймає постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 22.11.2023 № 39131 за підписом ОСОБА_2 , погодженого Гайдар А.В., адресованого Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області слідує, що Головним управління Пенсійного фонду в Черкаській області проведено перерахунок пенсії та додатково нараховано суму доплати в розмірі 175 750,52 грн, рішення суду включено в реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетної програмою. Щодо виплати заборгованості зазначено, що згідно з статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсії лише у межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі Положення № 28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Положення № 28-2 основним завданням Управління, зокрема є фінансування та виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно з пунктом 4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і у повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно із ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України. Поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404 можуть вважатися об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує (№ 580/5306/21 ЄДРСР 101988826).

Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до положень частини 1 статті 4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства. Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначені статтею 23 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що відповідач застосував до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області штраф за повторне невиконання постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 580/2450/21 (постанова від 22.11.2023) в ситуації, коли органом пенсійного фонду вжито залежних від нього заходів для виконання судового рішення, яке частково виконане у контексті здійсненого перерахунку.

Згідно частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1, пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець: зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Суд дійшов висновку, що відповідачем під час прийняття постанови від 22.11.2023 про закінчення виконавчого провадження враховано надані органом Пенсійного фонду України відомості щодо обставин, що свідчать про поважність причин неповного виконання рішення суду зобов`язального характеру, проте з огляду на відомості та факти передчасного винесення даної постанови від 22.11.2023, в ході судового розгляду варто зазначити про таке.

Виконавче провадження не може бути закінчено, якщо не виконано рішення суду, виконання якого гарантується державою.

У матеріалах справи докази, що підтверджують протиправну бездіяльність відповідача відсутні, проте дії із закриття виконавчого провадження є протиправні.

Висновок про безрезультатність або неможливість розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (справа № 21/303-08 ЄДРСР 81081750).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14.

Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження передувати певні дії щодо прав боржника, послідовність яких визначена Законом № 1404.

Пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Постановою Верховного суду у справі № 580/2450/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести (здійснити) перерахунок та виплату, з урахуванням виплачених раніше сум, призначеної пенсії ОСОБА_1 , що виконана частково.

Неповне виконання судового рішення спричинено наявністю поважних причин відсутністю достатнього фінансування з бюджету та дефіцитом позабюджетного фонду (пенсійного), проте це не є підставою для закриття виконавчого провадження.

Невиконання судового рішення за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин (ВС у справі № 822/1080/17 ЄДРСР 80197913), проте це враховується під час оцінки для застосування відповідальності до боржника.

Закінчення виконавчих проваджень щодо рішення суду, яке набрало законної сили, і не виконане є неприпустимим.

У мотивувальній частині постанови про закінчення виконавчого провадження не зазначено про заходи, вжиті державним виконавцем для здійснення примусового виконання судового рішення, резолютивна частина не містить відомостей про повернення виконавчого документу органу, що його видав.

Відповідно до змісту супровідного листа від 22.11.2023 № 32133 відділом примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено для виконання та для відома постанову від 22.11.2023. Супровідний лист містить відомості про наявність додатків, проте їх перелік та кількість аркушів відсутні.

З інформації отриманої з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" у справі № 580/2450/21 встановлено, що відділом примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто до суду виконавчий лист, підписаний суддею Бабич А.М. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, виходячи з розмірів основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону України від 24 березня 2021 року № 21/19 ПФ вих-21 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії (отримано Черкаським окружним адміністративним судом 28.11.2023 вх. № 52945/23).

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, № 35787/03, п. 29). «Право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі Kutic v. Croatia, заява № 48778/99, п.25).

Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (абз. 3 ч. 3 ст. 63 КАС України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, зокрема в справах щодо України, виконавче провадження становить невід`ємну частину судового розгляду (справа Ромашов проти України, п. 41). Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, варто розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄСПЛ (рішення Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України, Дубенко проти України).

Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі (постанова Верховного Суду у справі від 27.11.2018 № 520/11829/17).

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, позаяк примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404 у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження (постанова від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 К/9901/50946/18 ЄДРСР 79365485).

Передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду належить застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, що у свою чергу порушують законні права та інтереси позивача. Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відтак, суд дійшов висновку, що повернення виконавчого документу головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В., у зв`язку із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2023 № 72747009 з примусового виконання постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 580/2450/21 за умов, коли така постанова винесена передчасно й за відсутності доказів, що би підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, не захищає порушеного права та наявного легітимного інтересу і очікування стягувача та суперечить цілям Закону № 1404, тому такий індивідуальний акт є протиправним і належить скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд у справі № 750/11948/1787 зазначив: ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур (п.87). Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд. Накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам про вчинення кримінального правопорушення є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа та не можуть уважатись достатнім вчиненням виконавчих дій (п. 96). Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права (свободи, інтересу), бути адекватним наявним обставинам (п. 104). Відповідно до частини першої статті 41 Закону № 1404 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження належить відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (п. 109).

У матеріалах цієї справи відсутній оригінал виконавчого листа, тому у задоволенні необґрунтованої нормативно-правовими актами вимоги повернути виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 № 580/2450/21 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого виконання належить відмовити. Скасування індивідуального акта поновлює порушене право позивача.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду (ВС у справі № 619/562/18 ЄДРСР 94489872).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно з статтею 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для розподілу судового збору.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 139, 242-245, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 296-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 22.11.2023 про закінчення виконавчого провадження № 72747009 з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду № 580/2450/21, виданого 01.08.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ