Справа № 620/17387/23
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року Чернігів Справа № 620/17387/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Косенко В.С.,

представника позивача Шихуцької В.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевського О.М. про накладення штрафу від 31.10.2023 ВП №72218091, винесену з примусового виконання виконавчого листа, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 12.06.2023 по справі №620/8695/22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки фактично виконав в повному обсязі судове рішення згідно з виконавчим документом по справі №620/8695/22, всі документи, що підтверджують фактичне виконання рішення суду, були надіслані відповідачу, проте заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевський О.М. всупереч нормативним приписам Закону України «Про виконавче провадження» та замість закінчення виконавчого провадження виніс постанову від 31.10.2023 про накладення штрафу, яку позивач вважає протиправною, винесеною безпідставно.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 23.01.2023 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_1 , який є стягувачем у ВП №72218091.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки боржником рішення суду в повному обсязі не виконано. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Зазначає, що на виконання рішення боржник повідомив, що ОСОБА_1 проведено нарахування та виплату 175626,50 грн. Проте, відповідач вважає, що вказана сума нарахована всупереч резолютивній частині виконавчого документа. При розрахунку боржник графі «Рік нарахування вересень 2022» застосовує нульові показники щомісячної додаткової винагороди, в той час як відповідно до рішення суду повинно застосовуватися 60% грошового забезпечення, крім того, боржник провів нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за останньою займаною посадою з нульовими показниками та застосував грошове забезпечення за лютий 2018, що суперечить нормам Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особами, затвердженого наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 №260. У зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причини у встановлений строк на боржника накладено штраф.

Від третьої особи надійшли пояснення, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що позивач не виконав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 в повній мірі, застосовуючи для нарахування та виплати на виконання рішення суду одноразової грошової допомоги при звільненні розмір показників грошового забезпечення, які не відповідають посаді, з якої його звільнено у вересні 2022 року, а є нижчими. Тому вважає, що рішення суду не виконано, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виконав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 в повному обсязі, здійснив перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889. Тобто підстав для винесення постанови про накладення штрафу у виконавця не було.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав відзив на позов, у якому зазначив, що спірна постанова винесена правомірно, у зв`язку із невиконанням боржником у повному обсязі без поважних причин рішення суду. Розгляд справи просить проводити без його участі. В судове засідання на вимогу суду надав оригінали матеріалів виконавчого провадження №72218091.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року.

Зобов`язано Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої суми.

Визнано неправомірною бездіяльність Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

Зобов`язано Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, з урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023 вищезазначене рішення суду залишено без змін. Таким чином рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 набрало законної сили 18.05.2023.

На виконання зазначеного рішення суду 12.06.2023 видано виконавчі листи.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_1 11.07.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. відкрито виконавче провадження №72218091, про що винесено постанову (а.с.17, 79).

16.08.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на боржника за не виконання рішення суду без поважних причин, а саме боржником нараховано стягувачу грошову допомогу не у спосіб, визначений резолютивною частиною виконавчого документу (а.с. 87).

21.09.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. винесено вимогу державного виконавця про виконання рішення суду, про що повідомити відділ у строк до 29.09.2023, сплату коштів виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штраф, накладений державним виконавцем (а.с. 88).

Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки заявою від 28.09.2023, яка отримана відповідачем 02.10.2023, звернувся до відповідача із проханням закінчити виконавче провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, долучивши до своєї заяви довідку-розрахунок від 13.09.2023 №5/14587ф та платіжну інструкцію від 19.09.2023 №7453 (а.с.11-12, 13, 14, 89-90).

04.10.2023 ОСОБА_1 подано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції пояснення у виконавчому провадженні №72218091, в якому зазначив, що перерахунок та виплата йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби проведені з порушенням норм законодавства та не у відповідності до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 у справі №620/8695/22 (а.с. 92-93).

31.10.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн на Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за невиконання рішення суду без поважних причин, а саме станом на 31.10.2023 рішення суду не виконано у відповідності до резолютивної частини виконавчого документу, яка отримана позивачем 13.11.2023 (а.с. 9-10, 94).

Не погоджуючись із вказаною постановою головного державного виконавця, Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404).

Згідно з статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 3 розділу XІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, розглядаючи позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону N 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п. 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (п. 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п. 22).

Отже, Законом N 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №200/10827/21.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і спрямовано на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У зв`язку з характером правовідносини та змістом зобов`язання, примусове виконання якого здійснюється в межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть бути виявлені такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без важливих на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим фактом невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, у розумінні наведених норм Закону N 1404-VIII, можна вважати об`єктивні причини, які неможливо або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У постанові від 20.05.2021 по справі № 420/5465/18 Верховний Суд зазначив, що: "умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У зв`язку з цим з характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його здійснюється в межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть бути з`ясовані такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання та подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без важливих на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин».

Пунктами 6 та 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Акт- документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.

У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).

Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши в судовому засіданні оригінали матеріалів виконавчого провадження №72218091, судом встановлено відсутність складених головним державним виконавцем актів, які встановлюють факт не виконання рішення суду без поважних причин, а саме нарахування боржником стягувачу грошової допомоги не у спосіб, визначений резолютивною частиною виконавчого документу.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що державний виконавець не вчиняв дій щодо перевірки виконання рішення боржником, тому постанова про накладення штрафу від 31.10.2023 ВП №72218091 є протиправною та підлягає скасуванню.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки області необхідно задовольнити повністю.

Оскільки, відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у цьому випадку стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевським О.М. від 31.10.2023 ВП №72218091 про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Гетьмана Полуботка, 68, м.Чернігів, 14013, ).

Відповідача: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (просп. Миру, 43, м.Чернігів, 14000, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення суду складено 25 січня 2024 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО