Справа № 420/27878/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25 січня 2024 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
12 жовтня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю БРИС-БОСФОР УКРАЇНА (сформована в системі Електронний суд 12.10.2023 року) до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, у якій представник позивача просить суд:
визнати протиправним та скасувати рiшення комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань реєстрації податкових накладних №9568427/38912239 від 21.09.2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 28.08.2023 року;
зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №13 від 28.08.2023 року в ЄРПН датою її фактичного подання;
стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу (шляхом винесення додаткового рішення).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю БРИС-БОСФОР УКРАЇНА до Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рiшення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань реєстрації податкових накладних №9568427/38912239 від 21.09.2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 28.08.2023 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України () зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю БРИС-БОСФОР УКРАЇНА () №13 від 28.08.2023 року в ЄРПН датою її фактичного подання.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БРИС-БОСФОР УКРАЇНА (; адреса: вул.Інглезі, буд.8, м.Одеса, 650655) суму сплаченого судового збору у розмірі 2147(дві тисячі сто сорок сім)грн. 20коп.

19.01.2024 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката О.Г.Таштанової (сформована в системі «Електронний суд» 18.01.2024 року), в якій представник просить суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БРИС-БОСФОР УКРАЇНА судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Копія заяви доставлена до «Електронного кабінету» представника відповідача 18.01.2024 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з розглядом даної справи у Одеському окружному адміністративному суді позивач поніс судові витрати на правову (правничу) допомогу адвоката Таштанової О.Г.: послуги адвоката згідно договору про надання правничої допомоги №03-10/АС від 03.10.2021 року у сумі 10000грн. (складання позовної заяви). Для підтвердження сплати позивачем послуг адвоката до позову була додана довідка про сплату послуг адвоката; до заяви додається також довідка про сплату послуг адвоката №2, остаточний розрахунок витрат та акт приймання-передачі наданих послуг, які відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.04.2020р. по справі № 727/4597/19 є належними доказами для підтвердження витрат учасника справи на професійну правничу допомогу.

В додатки до заяви надані: копія договору про надання правничої допомоги №03-10/АС від 03.10.2021, довідка від 04.09.2023 про сплату 7500,00грн, акту приймання передачі виконаних робіт №17-01-2024-3 від 17.01.2024, довідка від 17.01.2024 про сплату 2500,00грн., розрахунку суми витрат №2 від 17.01.2024.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання "ухвалення додаткового судового рішення :в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Рішення суду від 17.01.2024 року ухвалено у порядку письмового провадження, тому заява про ухвалення додаткового рішення розглядається у письмовому провадженні.

Дослідивши у порядку письмового провадження матеріали заяви та справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2021 року ТОВ БРИС-БОСФОР УКРАЇНА (клієнт) було укладено з адвокатом Таштановою О.Т. (адвокат) договір про надання правової допомоги №03-10/АМ та 03.10.2021 року Додаткову угоду №1 до цього Договору.

Згідно п. 2.8 Додаткової угоди №1 вартість (складання позовних заяв, заперечень та відзивів на позовні заяви тощо) однієї години роботи адвоката складає 2500грн.

Згідно Акту №17-01-2024-3 приймання-передачі виконаних послуг за Договором №03-10/АС від 03.10.2021 року адвокатом для надання правничої допомоги клієнту витрачено 4 години, 3 години- складання позовної заяви, 1 година складання відповіді на відзив, разом вартість наданих адвокатом Таштановою О.Г позивачу послуг станом на 17.01.2024 склала 10000грн.

Згідно довідки від 04.09.2023 адвоката Таштанової О.Г. ТОВ БРИС-БОСФОР УКРАЇНА сплатило послуги адвоката у розмірі 7500,00грн; згідно довідки від 17.01.2024 року - 2500,00грн.

Відзив на цю заяву від відповідача не надійшов.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом

послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, «розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги».

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 1 О % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі :витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). ...

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги". З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вимоги ч.7 ст.139 КАС України позивачем дотримані.

Згідно ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Таштанової О.Г. було складено та подано позовну заяву та відповідь на відзив.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідач не заявив заперечень щодо співмірності суми 10000грн. для відшкодування, незважаючи на отримання заяви 18.01.2024 року в Електронний кабінет.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте враховуючи те, що дана справа не є справою значної складності, незначний обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд, з урахуванням категорії та складності справи, вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката 10000грн. є непропорційним до складності справи та обсягом наданих адвокатом послуг, які суд вважає належними до визначення у сумі 2500грн. (одна година роботи адвоката).

З урахуванням характеру спірних правовідносин, складності справи, обсягу доказів у справі, а також те, що розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе зменшити розмір таких витрат до 2500грн. та стягнути витрати у цій сумі на користь позивача за рахунок ГУДПС в Одеській області внаслідок протиправного рішення якого виник спір в суді.

Решта витрат на правничу допомогу покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст.134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: вул.Семінарська, м. Одеса, 565044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БРИС-БОСФОР УКРАЇНА (; адреса: вул.Інглезі, буд.8, м.Одеса, 65065) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500(дві тисячі п`ятсот)грн. 00 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян