Справа № 340/10671/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 січня 2024 року Справа № 340/10671/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Хилько Л.І., розглянув матеріали позову ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (також - відповідач) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018; 2) зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити пенсію у розмірі 73 % від суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018,з 01.04.2019 враховуючи довідки Департаменту з виконання покарань Міністерства юстиції України, доплати згідно постанови № 713 від 14.07.2021, індексацію згідно постанов КМУ №118 від 16.02.2022 і №168 від 24.02.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 10.01.2024 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу уточнити свої вимоги, доплати судовий збір в сумі 1073,60 грн. та подати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення цього строку та надання належних, допустимих та достатніх доказів на їх підтвердження.

25.01.2024 на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачка подала до суду адміністративний позов в новій редакції, відповідно до прохальної частини якого просить:

- поновити пропущений строк звернення до суду з вимогою щодо перерахунку та виплати пенсії у розмірі 73% від суми грошового забезпечення з 01.01.2018 по 28.06.2023;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію у розмірі 73% від суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч.3 ст.122 КАС України вказує, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а навела висновок, що норми ст. 87 Закону № 1788, ст. 46 Закону № 1058 і ст.ст. 51, 55 Закону № 2262 (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Таким чином, норми пенсійного законодавства, які стосуються необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонеру суми пенсії, стосуються саме нарахованих сум пенсії за минулий час, які не виплачені з вини пенсійного органу.

В подальшому, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

12.12.2023 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду прийняв постанову у справі № 380/1907/23 про непоширення шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС, на правовідносини щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних вповноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особами, які мають право на пенсію за Законом № 2262.

Підсумовуючи викладене, на час звернення позивача до суду з позовом актуальними є такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду щодо строків звернення до суду:

1. без обмеження будь-яким строком може бути пред`явлений позов про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень, які стосуються сум пенсії, нарахованих, але не виплачених з вини держави в особі пенсійного органу;

2. без обмеження будь-яким строком може бути пред`явлений позов про оскарження дій чи бездіяльності уповноважених суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262;

3. позов про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсії може бути пред`явлений в межах шестимісячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Спірні правовідносини у даній справі виникли щодо дій відповідача, які полягали у зменшенні основного розміру пенсії позивача з 73% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, в даному випадку застосовними (релевантними) є саме правові висновки постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Отже з дати отримання пенсії після перерахунку позивач є таким, що обізнаний про її розмір.

З поданих до суду доказів слідує, що відповідач в 2018 році під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 зменшив відсоток грошового забезпечення при обрахунку пенсії до 70%. Натомість, з цим позовом позивачка звернулася до суду лише 28.12.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, що встановлений статтею 122 КАС України.

При цьому, в даному випадку не підлягає застосуванню ч. 3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII щодо здійснення перерахунку пенсій військовослужбовців без обмеження строком, оскільки вказані приписи стосуються не будь-якого перерахунку, а лише такого,що не був проведений з вини пенсійних органів чи державних органів, які видають довідки для такого перерахунку пенсій.

Щодо посилання на карантинні обмеження та запровадження воєнного стану, суд зазначає таке.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ), який набрав чинності 17.07.2020, внесені зміни до пункту VI "Прикінцеві положення" КАС України та викладено його зміст в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, законодавець передбачив закінчення продовжених у зв`язку із запровадженням карантину строків 06.08.2020. Водночас, підставою для продовження таких строків є відповідна заява особи із зазначенням причини їх пропуску, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачкою не зазначено, які саме обмеження, пов`язані з запровадженням карантинних заходів спричинили неможливість своєчасного подання позовної заяви до суду, не надано доказів, що вона була позбавлена можливості дістатись до поштового відділення для відправлення поштового конверту з позовною заявою.

Разом з тим, Кіровоградський окружний адміністративний суд, органи місцевої виконавчої влади, інші державні органи, поштові відділення, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, продовжували свою роботу в період дії карантину.

Дійсно, запровадження воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, повинна враховуватися при вирішенні питання про поновлення процесуального строку. Однак питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи із доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Верховний Суд в ухвалі від 01 серпня 2022 року у справі № 802/118/17-а зазначив, що посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло та обумовило пропуск строку.

Однак, позивач не обґрунтував та не надав відповідних доказів на підтвердження того як саме воєнний стан вплинув на неможливість подання позовної заяви до суду, в межах установленого законом строку.

Більше того, на час введення карантинних обмежень та запровадження воєнного стану такі строки давно минули.

Отже, суддя не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ч.1 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки з даним позовом позивач звернулася до суду 28.12.2023, а тому в межах шестимісячного строку підтверджено правомірність заявлених позовних вимог з 28.06.2023. Що ж стосується позовних вимог, заявлених з 01.01.2018 по 27.06.2023, то позивачем пропущено шестимісячний строк звернення, визначений ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позов в цій частині слід повернути.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122, 123, 169, 256 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1.Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду.

2.Позовну заяву в частині вимог, заявлених з 01.01.2018 по 27.06.2023, - повернути позивачу.

3.Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена в строк і порядок, передбачені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО