Справа № 420/22956/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24 січня 2024 року м. Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням від 03.02.2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2022 року, позов ОСОБА_1 до Одеської митниці задоволено частково.

Визнано протиправними дії Одеської митниці щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на внесення змін до митної декларації №UA500650/2019/012732 від 17.04.2019 року.

Зобов`язано Одеську митницю повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.07.2021 року про внесення змін до митної декларації №UA500650/2019/012732 від 17.04.2019 року, з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набрало законної сили 20.04.2022 року.

11.12.2023 року (вх. №44142/23) до суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій останній просить суд зобов`язати Одеську митницю подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2022р. по справі №420/22956/21.

Ухвалою від 20.12.2023 року заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України у справі №420/22956/21 задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №420/22956/21.

Зобов`язано Одеську митницю подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №420/22956/21 у строк 30 днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Роз`яснено Одеській митниці, що відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зобов`язано Одеську митницю надати до суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

16.01.2024 року до суду від Одеської митниці надійшов звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 03.02.2022 року у справі №420/22956/21.

Звіт Одеської митниці про виконання рішення розглянутий в порядку письмового провадження.

На підтвердження виконання рішення суду відповідач у звіті зазначає, що інформація яка вноситься до граф 31 (Вантажні місця та опис товару), 33 (код товару), 44 (додаткова інформація/подані документи), 47 (нарахування мита та митних платежів), В (платежі) має взаємозв`язок із рішенням про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 12.04.2019 № КТ-UA- 2019, яке не скасоване. Враховуючи вищевикладене до гр. 44 митної декларації від 17.04.2019 № UA500650/2019/012732 було внесено інформацію щодо рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 по справі № 420/5765/19. Відповідач зазначає, що Одеською митницею здійснено повторний розгляд заяви гр. ОСОБА_1 від 08.10.2023 № 2 (вх. митного поста «Одеса-порт» від 18.10.2023 № 1747/ ЗЕД/7.10-28.1) щодо внесення змін до граф 31, 33, 44, 47, «В» митної декларацій від 17.04.2019 № UA500650/2019/012732.

Таким чином, рішення суду виконано відповідачем у повному обсязі.

18.01.2024 року до суду від представника позивача надійшли заперечення на звіт Одеської митниці про виконання рішення суду, в яких представник позивача просить відмовити у прийнятті звіту.

В обґрунтування вказаних заперечень зазначено, що до вказаного звіту відповідач додав аркуш коригування до митної декларації №UA500650/2019/012732 від 17.04.2019, в якому він лише зазначив дату та номер судового рішення у графі 44.

Разом з тим, Одеська митниця не внесла зміни до вказаної митної декларації, а саме: в графі 33 не змінено код товару згідно УКТ ЗЕД та не заповнено розділ 2 щодо розрахунку митних платежів, які підлягали сплаті за вказаним кодом УКТ ЗЕД .

Розглянувши поданий звіт, надані документи на підтвердження виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що звіт поданий Одеською митницею не підлягає прийняттю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Згідно ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні за змістом положення містяться у ст. 370 КАС України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Вищенаведені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а, від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 та від 1 травня 2023 року у справі № 520/926/21.

Відповідно до пункту 55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) «Щодо якості судових рішень» (on the quality of judicial decisions) з метою забезпечення ефективності правосуддя, усі країни повинні мати процедури забезпечення виконання рішень.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною восьмою ст. 382 КАС України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати, на що ґрунтовно звернув увагу суд першої інстанції розглядаючи заяву позивача в порядку ст. 382 КАС України.

Отже, застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства як матеріального, так і процесуального, кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Відповідач вказує, що виконав рішення суду та вніс зміни до графи 44 митної декларації від 17.04.2019 року.

Проте, наданий до суду Аркуш коригування митної декларації № UA500650/2019/012732 від 17.04.2019 року не є доказом виконання рішення суду, а відомості вказані в даному документі жодним чином не підтверджують виконання покладених на відповідача зобов`язань за вище вказаним рішенням суду, що є підставою для відмови у прийнятті наданого відповідачем Звіту.

При цьому, відповідачем не надано доказів внесення змін до вказаної митної декларації, а саме: в графі 33 не змінено код товару згідно УКТ ЗЕД та не заповнено розділ 2 щодо розрахунку митних платежів, які підлягали сплаті за вказаним кодом УКТ ЗЕД .

Будь-яких інших доказів на підтвердження виконання рішення суду відповідачем до суду не надано.

В свою чергу, станом на дату розгляду звіту про виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів щодо належного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №420/22956/21.

За таких обставин, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем рішення суду у цій справі, суд вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №420/22956/21 та зобов`язати Одеську митницю подати у 30-денний строк до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення, роз`яснивши наслідки неподання звіту та невиконання рішення суду.

Керуючись ст. 248, 382 КАС України суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті звіту Одеської митниці про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №420/22956/21 відмовити.

Встановити Одеській митниці новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 03.02.2022 року у справі №420/22956/21.

Зобов`язати Одеську митницю (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип 21-А, ) подати у 30-ти денний строк після набрання ухвалою суду законної сили звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 03.02.2022 року у справі №420/22956/21.

Роз`яснити Одеській митниці, що відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зобов`язати Одеську митницю надати до суду відомості про керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк