Справа № 300/5058/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2023 р. справа № 300/5058/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Космірак Н.М.,
представника позивача Дудорова О.О.,
представника відповідача Варцаб`юка В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:
У відзиві на позов, заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначив, що перевірка проведена на підставі пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 16.07.2021 та направлень на перевірку від цього ж числа. Посадовими особами в присутності продавця ОСОБА_2 складено відомість додаток №3 щодо фактичних залишків запасів, що знаходяться в реалізації на загальну суму 8661,00 грн., які особисто підписані продавцем суб`єкта господарювання. Будь-яких первинних документів щодо походження товару, який знаходиться в реалізації платником до перевірки надано не було. Під час проведення контрольної розрахункової операції продавцем позивача проведено розрахункову операцію на повну суму покупки без застосування РРО та не видано розрахунковий документ встановленого зразка, що підтверджуються наданим продавцем поясненням. Станом на 16.07.2021 (день завершення фактичної перевірки) згідно бази даних податкового органу у позивача був відсутній КВЕД 56.30 (обслуговування напоями) та 56.10 (діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування). Особа, що проводила розрахункові операції продавець ОСОБА_2 при проведенні контрольної розрахункової операції 16.07.2021 продала бокал 0,5 л. пива по ціні 18,00 грн. на розлив саме для споживання на місці, про що надала письмове пояснення. Продавцем позивача продано бокал з пивом, призначення якого є безпосередньо для споживання, а не для транспортування чи зберігання (а.с.47).
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просить у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 03.02.2020 зареєстрована як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків і зборів.
На підставі наказу про проведення фактичної перевірки №1343-п від 16.07.2021, направлень на перевірку від 16.07.2021 №1791 та 1792 посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведена фактична перевірка магазину суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами вказаної перевірки господарської одиниці суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_3 , контролюючий орган 16.07.2021 склав акт перевірки №4052/09/04/РРО/ НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлено порушення:
проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО, невидача розрахункового документа встановленого зразка;
проведення розрахункової операції через РРО для підакцизних товарів без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: згідно контрольних стрічок за 05.07.2021 о 15:01 год., 06.07.2021 о 10:23 год., 08.07.2021 о 14:22 год., 14.07.2021 о 15:59 год. реалізовано шампанське «Асті» 0,75 л по ціні 135,00 грн., 05.07.2021 о 20:11 год., 06.07.2021 о 13:13 год. реалізовано пляшку «Немирів» 0,5 по ціні 105,00 грн., без зазначення коду товарної позиції згідно з УКТ ЗЕД;
продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктами господарювання, що не має статусу громадського харчування, а саме 16.07.2021 під час проведення контрольної розрахункової операції реалізовано 0,5 літра пива «Чернігівське» по ціні 18,00 грн. на руки для споживання на місці;
зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме 16.07.2021 в приміщенні магазину по АДРЕСА_1 , знаходиться в реалізації пляшка горілки «Прайм преміум» (40%) 1,0 л. по ціні 200,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка (термін придатності 36 місяців), дата розливу вказана на пляшці виробником ТОВ «ЛГЗ» «Прайм» - 21.07.2017, акцизна марка наявна на пляшці серії 20 ААБС 003890 06/16 42,320 грн. Згідно статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у разі зміни зразка марки акцизного податку алкогольні напої знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності. Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 №74 «Деякі питання маркування алкогольних напоїв» запроваджено з 01.05.2020 марки акцизного податку нового зразка для алкогольних напоїв вітчизняного ті імпортного виробництва на початок перевірки в залишку знаходилась одна пляшка горілки «Прайм преміум»;
порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме невідображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Вартість товарів отриманих для реалізації становить 8661,00 грн.; використання праці найманих працівників без укладення трудових угод, саме в магазині по АДРЕСА_1 між ФОП ОСОБА_3 та працівником ОСОБА_2 трудова угода не укладалась.
Фактична перевірка здійснена в присутності продавця ОСОБА_2 , про що здійснено відповідний запис в акті перевірки №4052/09/04/РРО/ НОМЕР_1 від 16.07.2021.
ОСОБА_2 отримала наказ на проведення перевірки, що підтверджується її особистим підписом на направленнях на перевірку №№ 1791, 1792 від 16.07.2021(а.с. 61).
ОСОБА_2 ознайомилася із актом перевірки від 16.07.2021 та отримала другий примірник такого акту, про що в ньому вчинено особистий підпис (а.с. 55).
Також ОСОБА_2 надала пояснення, в яких зазначила, що 16.07.2021 вона продала пиво 1 бокал 0,5 л. по ціні 18,00 грн. на розлив для споживання на місці. Розрахункову операцію не провела через касовий апарат, чек не вибила та не видала. На полиці магазину зберігаються пляшка горілки «Прайм Преміум» (40%), 1,0 л. по ціні 200,00 грн., акцизна марка наклеєна на пляшці 20 ААБС 003890, 06/16, 42,320 грн., виробник ТОВ «ЛГЗ Прайм», вул. Олімпійська, 1, смт. Малинівка, дата розливу вказана на пляшці 21.02.2017, термін придатності 36 місяців з дати розливу (а.с.60).
Окрім вказаного пояснення продавця, до акту перевірки долучено опис готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків всього на суму 8557,00 грн., х-звіт денний, відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 16.07.2021.
Вважаючи вказані податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій протиправним, позивач оскаржила їх до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Суд при вирішенні цієї справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (надалі також - ПК України) податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 ПК України).
За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
В спірному випадку фактична перевірка здійснена відповідно до підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України, про що зазначено в наказі №1343-п від 16.07.2021, направленнях на перевірку від 16.07.2021 №1791 та 1792.
Відповідно до пункту 80.1, підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп 80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).
Підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Отже, в спірному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин.
Стаття 41 ПК України встановлює, що контролюючими органами, зокрема, є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи). Отже, органи ДПС України із її територіальними підрозділами утворюють єдину систему, в межах якої передбачено обмін інформацією у порядку, який визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Таким чином, фактичною підставою для проведення фактичної перевірки може бути інформація про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, яка отримана в результаті обміну інформацією в системі податкових органів, зокрема й про можливі порушення платником податків законодавства щодо здійснення розрахункових операцій.
Отже, доводи позивача про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки та їх формальність, є безпідставними.
При прийнятті рішення суд враховує, що за змістом статті 1 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального поняття «обіг алкогольних напоїв» включає в себе операції з їх, зокрема, отримання, продажу, зберігання, обліку. Здійснення вказаних операцій з порушенням вимог законодавства, що регулюють ці питання, є незаконним обігом алкогольних напоїв (абз.16 ст.1 Закону № 265/95-ВР). На суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі у сфері торгівлі, зокрема, під час обліку, зберігання, продажу алкогольних напоїв поширюється дія Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Відтак, застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі алкогольними напоями є складовою їх обігу. Встановлені контролюючим органом порушення пунктів 1, 2, 11, 12 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг стосується обігу підакцизних товарів (алкогольних напоїв), оскільки вказаною нормою права встановлено певні вимоги при проведенні розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів. Крім того, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України чітко визначає таку підставу проведення фактичної перевірки як отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, зокрема, щодо здійснення розрахункових операцій. При цьому розрахункові операції здійснюються й у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв.
Отже, судом у спірному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про незаконність проведення відповідачем фактичної перевірки.
Щодо встановленого перевіркою порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (надалі також - Закон №481/95-ВР), суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.
Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів (ч.6 ст. 15-3 Закону №481/95-ВР)
Таким чином, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволений лише суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.
В той же час, кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбачено статтею 15-3 Закону №481/95-ВР є продаж алкогольних напоїв на розлив саме для споживання на місці.
Притягнення до відповідальності за порушення правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями може мати місце лише у випадку здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив та їхнього споживання покупцями на місці торгівлі суб`єктами господарювання, які зокрема не мають статусу суб`єктів господарювання громадського харчування. Разом з тим продаж суб`єктом господарювання алкогольних напої на розлив за наявності діючої ліцензії та за умови відсутності факту їхнього споживання покупцями на місці торгівлі такими напоями, виключає можливість застосування до такого суб`єкта господарювання штрафних санкцій на підставі частини шостої статті 15-3 Закону №481/95-ВР.
Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, що підставою для притягнення позивача до відповідальності слугувало встановлення контролюючим органом факту реалізації позивачем пива на розлив за відсутності у неї статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.
Однак, на підтвердження вказаного відповідачем будь-яких належних доказів (фотознімки, пояснення свідків, тощо) не надано.
Крім того, під час перевірки контролюючим органом не було виявлено й належного обладнання для забезпечення можливості продажу алкогольних напоїв для подальшого їх споживання на місці. Відповідачем не зафіксовано факт такого продажу та споживання алкогольних напоїв іншими особами.
При цьому суд погоджується з доводами позивача, що письмове пояснення продавця ОСОБА_2 із формулюванням «для споживання на місці» за цим фактом не може бути єдиним беззаперечним доказом продажу алкогольних напоїв на розлив саме для споживання на місці за відсутності інших доказів. З підстав перебування продавця ОСОБА_2 за межами кордону України, можливість перевірити розуміння продавцем ОСОБА_2 змісту твердження «для споживання на місці» у суду відсутні.
Отже, з огляду на недоведеність відповідачем факту продажу алкогольних напоїв на розлив саме для споживання на місці, суд приходить до висновку про необґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій щодо порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в сумі 6800,00 грн.
Частиною 4 статті 11 Закону №481/95-ВР визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. У разі зміни зразка марок акцизного податку марковані марками попереднього зразка алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.
Згідно із підпунктами 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Отже, зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка є підставою для застосування до суб`єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафів.
При цьому, факт зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка є самостійною та достатньою підставою для застосування фінансових санкцій незалежно від походження цих товарів, належності їх певним особам, наявності мети їх збуту, тощо.
Як встановлено в ході перевірки в приміщенні магазину виявлено в реалізації пляшку горілки «Прайм преміум» (40%) 1,0 л. по ціні 200,00 грн. з маркою акцизного податку невстановленого (старого) зразка (термін придатності 36 місяців) - дата розливу вказана на пляшці виробником ТОВ «ЛГЗ» «Прайм» - 21.07.2017, акцизна марка наявна на пляшці серії 20 ААБС 003890 06/16 42,320 грн., у зв`язку з чим контролюючий орган констатував порушення у виді зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.
Наявність вказаної пляшки горілки на момент проведення перевірки в приміщенні магазину та закінчення терміну придатності позивачем не заперечується.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що зазначена пляшка горілки «Прайм преміум» не перебувала на реалізації, а зберігалась в підсобному приміщенні, оскільки зберігання суб`єктами господарювання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка прямо заборонено положеннями статті 11 Закону №481/95-ВР за порушення яких статтею 17 передбачена відповідальність у вигляді штрафу.
Отже, оскаржуване позивачем рішення №005234/0706 від 03.08.2021 є протиправним і підлягає скасуванню в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі також - Закон № 265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
За змістом статті 2 Закону № 265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
За актом фактичної перевірки від 16.07.2021, складеного за результатами перевірки магазину позивача, встановлено реалізацію 16.07.2021 0,5 літра пива «Чернігівське» по ціні 18,00 грн. на руки для споживання на місці без застосування реєстратора розрахункових операцій та невидачу розрахункового документа.
Реалізацію алкогольного напою без застосування реєстратора розрахункових операцій та невидачу розрахункового документа підтвердила продавець ОСОБА_2 . Сумнівів в правдивості таких пояснень в цьому випадку в суду немає.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, у разі встановлення в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
За змістом п.11 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 265/95-ВР, тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах: 10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Як слідує з матеріалів справи, за порушення п. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 1,8 грн.
Отже, контролюючий орган правомірно і обґрунтовано застосував до позивача штрафні санкції в сумі 1,8 грн.
Відповідно до приписів пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Пунктом 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР визначено, зокрема, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі трьохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорїї згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
У спірному випадку контролюючим органом встановлено проведення розрахункової операції через РРО для підакцизних товарів без використання режиму попереднього програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: згідно контрольних стрічок за 05.07.2021 о 15:01 год., 06.07.2021 о 10:23 год., 08.07.2021 о 14:22 год., 14.07.2021 о 15:59 год. реалізовано шампанське «Асті» 0,75 л по ціні 135,00 грн., 05.07.2021 о 20:11 год., 06.07.2021 о 13:13 год. реалізовано пляшку «Немирів» 0,5 по ціні 105,00 грн., без зазначення коду товарної позиції згідно з УКТ ЗЕД.
Вказаний факт контролюючим органом встановлено та підтверджено інформацією з бази даних ДПС України АІС Податковий блок та підсистеми СОД РРО.
Отже, контролюючим органом правильно кваліфіковано вказані обставини, як порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, що є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій у відповідності до пункту 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР.
Як слідує з матеріалів справи, за порушення п. 11 ст. 3 Закону №265/95-ВР до ФОП ОСОБА_3 застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 5100,00 грн., тобто фінансову санкцію в розмірі, визначеному п. 7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.
Суд зауважує, що помилкове зазначення в розрахунку фінансових санкцій по акту перевірки пункту 6, а не 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР, не може бути підставою для визнання протиправності застосування такої санкції. В оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відповідачем вірно вказано як підставу для застосування штрафної (фінансової) санкції - п.7 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.
Таким чином, контролюючий орган правомірно і обґрунтовано застосував до позивача штрафні санкції в розмірі 5100,00 грн.
Згідно із пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
В силу приписів пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є фізичною особою-підприємцем, яка перебуває на загальній системі оподаткування, у зв`язку з чим в силу п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР має обов`язок ввести облік товарних запасів у порядку, визначеному законодавством.
Контролюючим органом встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме невідображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Вартість товарів отриманих для реалізації становить 8661,00 грн.
Позивач не заперечує з приводу визначення конкретної номенклатури кожного із найменування товару на загальну суму 8661,00 грн., ідентифікованого контролюючим органом під час проведення перевірки як не облікованого у встановленому порядку. Посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, складено відомість із опису фактичних залишків запасів на об`єкті перевірки станом на 16.07.2021. Такі відомості є додатком до акта перевірки від 16.07.2021, який отримано уповноваженою особою позивача продавцем. Вказаний товар виявлено в приміщенні магазину, а тому доводи позивача про те, що вказаний товар міг не перебувати в реалізації є необґрунтованими.
Наслідком порушення обліку товарних запасів є відповідальність, яка передбачена статтею 20 Закону № 265/95-ВР .
До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст.20 Закону № 265/95-ВР).
Враховуючи наведене вище, відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №005232/0706 від 03.08.2021.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Згідно з частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За змістом частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Положенням підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленою позивачем вимогою майнового характеру становив 908,00 грн. (2270,00 грн. х 0,4 = 908,00 грн.).
Зважаючи на зазначене, позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Натомість, позивач при поданні адміністративного позову сплатила судовий збір в розмірі 2270,00 грн., що підтверджується квитанцією №10-11330918/С від 10.09.2021 (а.с.1).
Таким чином, з вказаної суми судового збору 2270,00 грн. позивачем зайво сплачено 1362,00 грн. (2270,00-908,00=1362,00 грн.).
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір встановлено, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України Про судовий збір випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Частиною 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Пунктом 3 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України визначено право суду в рішенні вказати про повернення судового збору.
З огляду на вказане, суд доходить висновку, що слід повернути ФОП ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір в розмірі 1362,00 грн.
Відтак, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 133,57 грн. (14,71 % задоволених позовних вимог). Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про застосування фінансових санкцій від 03.08.2021 №005234/0706 в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 133,57 грн. грн. (сто тридцять три гривні 57 копійок).
Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір згідно квитанції №10-11330918/С від 10.09.2021 в розмірі 1362,00 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок), що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ),

відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул.Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 25.01.2024.