Справа № 440/18735/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/18735/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 жовтня 2023 року №2137/1600-0203-11 про відмову в призначенні пенсії за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років згідно із Законом України від 09 квітня 1992 року №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ОСОБА_1 з 27.10.2023, без обмеження максимального розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та проводити виплати перерахованої пенсії за вислугу років в повному обсязі без обмеження максимального (граничного розміру) виплати пенсії за вислугу років та без обмежень і особливостей, встановлених Законами України №2148-VIII від 03.10.2017 року та №1058-ІV від 09.07.2003, а також Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015, у тому числі без обмежень і особливостей, які можуть передбачатися законом для осіб з числа пенсіонерів, що працюють (незалежно від працевлаштування та займаної посади).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до довідки УМВС №Д-435 від 27.10.2023 вислуга років в органах внутрішніх справ у позивача складає в календарному обчисленні станом на 14.05.2012 - 15 років 04 місяці 03 дні, в пільговому обчисленні - 15 років 04 місяці 18 днів. Відповідно до наказу про звільнення з військової служби ОСОБА_1 вислуга років у Збройних Силах України на день звільнення становила: календарна - 10 років 03 місяців 09 днів, пільгова - 12 місяців 00 днів, загальна - 11 років 03 місяць 09 днів. У розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана у відставці ОСОБА_1 складає 25 повних років вислуги на пенсію. Посилаючись на ці обставини позивач вважає, що має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", але ГУ ПФУ в Полтавській області протиправно відмовило йому в призначенні пенсії за вислугу років.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/18735/23. У задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи - відмовлено. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25 січня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 54-55/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 27.10.2023 на адресу Головного управління надійшло з Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подання та пакет документів на ОСОБА_1 . За результатом розгляду подання Головним управлінням прийнято розпорядження від 27.17.2023 за №2137/1600-0203-11 на підставі п.п. а, б ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб прийнято розпорядження про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки ОСОБА_1 на момент звільнення станом на 06.04.2015 не мав вислуги років в календарному обчисленні тривалістю 22 роки, чи 12,5 років календарної вислуги та страхового стажу і більше, дані про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відсутні, на день звільнення позивач не досяг 45 - річного віку.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 з 01.08.1994 по 21.10.2003 позивач проходив службу в Збройних Силах України /а.с. 17/.

Послужним списком ОСОБА_1 підтверджено, що у період з 01.04.2006 по 14.05.2012 ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах в УМВС України в Полтавській області /а.с.29-33/.

Згідно довідки УМВС України в Полтавській області від 27.10.2023 №Д-435/115/12/02/06-2023 вислуга років ОСОБА_1 станом на 14.05.2023 складає в календарному обчисленні 15 років 04 місяці 03 дні, у пільговому обчисленні 15 років 04 місяці 18 днів, безперервний стаж служби в ОВС становить 06 років 01 місяць 15 днів /а.с. 36/.

Таким чином, у вислугу років ОСОБА_1 станом на 14.05.2023 в календарному обчисленні 15 років 04 місяці 03 дні, що вказана у довідці УМВС України в Полтавській області від 27.10.2023 №Д-435/115/12/02/06-2023 включено: стаж служби в ОВС - 06 років 01 місяць 15 днів (з 01.04.2006 по 14.05.2012) та службу у Збройних Силах України - 09 років 02 місяці 20 днів (з 01.08.1994 по 21.10.2003).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №440/9201/22, що набрало законної сили 26.05.2023, встановлено, що 19.03.2014 наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до Полтавського ОВК /а.с. 14-15/.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.04.2015 №98 вирішено вважати таким що вибув відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 15.01.2015 №113-VІІ капітана ОСОБА_2 , начальника зв`язку - командира взводу зв`язку, звільнено з військової служби у запас, з 06.04.2015 виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення. У цьому наказі зазначено, що вислуга років у Збройних Силах України на день звільнення становить: календарна - 10 років 03 місяці 09 днів, пільгова - 12 місяців 00 днів, загальна - 11 років 03 місяці 09 днів /а.с. 60/.

Отже, у вислугу років ОСОБА_1 в календарному обчисленні 10 років 03 місяці 09 днів, що вказана у наказі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.04.2015 №98, включено: службу у Збройних Силах України - 09 років 02 місяці 20 днів (з 01.08.1994 по 21.10.2003) та службу у Збройних Силах України - 1 рік 00 місяців 17 днів (з 19.03.2014 по 06.04.2015).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №440/9201/22, що набрало законної сили 26.05.2023, позов ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у реалізації документів про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30 січня 2007 року №3-1. Зобов`язано Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти подання про призначення пенсії ОСОБА_1 та всі необхідні документи, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30 січня 2007 року №3-1, направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. /а.с. 14-15/.

Листом Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 29.05.2023 №9/1/4537/УЧ59582 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подання від 29.05.2023 №УЧ59582 /а.с. 37/ та документи, зокрема, розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана у відставці ОСОБА_1 /зворот а.с. 40/.

У поданні про призначення пенсії від 29.05.2023 №УЧ59582 не зазначено календарної вислуги років для призначення пенсії, вислуги років у пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії та страховий стаж для призначення пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону /а.с. 37/.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.06.2023 повернено до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на дооформлення подання про призначення пенсії за вислугу років від 29.05.2023 №9/1/4537/УЧ59582 на гр. ОСОБА_1 /зворот а.с. 35/.

Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки склав та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подання про призначення пенсії ОСОБА_1 від 26.10.2023 №УЧ59582 /зворот а.с. 60/, у якому не зазначено календарної вислуги років для призначення пенсії, вислуги років у пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії та страховий стаж для призначення пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону.

Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №2137/1600/0203-11 від 17.10.2023 за результатами розгляду подання та документів на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області 27.10.2023, для призначення пенсії за вислугу років згідно статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які подані Полтавським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, керуючись п.п. "а", "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років /а.с. 7/.

Позивач не погодився з розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №2137/1600/0203-11 від 17.10.2023 про відмову гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному розпорядженню Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №2137/1600/0203-11 від 17.10.2023 про відмову гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 0 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі по тексту - Закон № 2262-XII).

Статтею 1 Закону № 2262-XII передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 8 Закону № 2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

За приписами статті 10 Закону № 2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

За приписами статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, законодавцем було надано право Кабінету Міністрів України визначати порядок обчислення вислуги років та пільгові умови призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі по тексту - Порядок №393).

До 19.02.2022 пунктом 3 Порядку було визначено стаж, який зараховувався до вислуги років при призначенні пенсії у пільговому обчисленні.

Проте, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" така редакція Порядку зазнала змін (набрання чинності 19.02.2022).

Так, пунктом 1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Водночас пунктом 3 Порядку № 393 визначено стаж, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що для встановлення права на призначення пенсії вислуга років визначається виключно в календарному обчисленні без періодів служби на пільгових умовах. Пільгова вислуга років застосовується лише для визначення розміру пенсії. Тобто, після внесення вищезазначених змін в Постанову № 393, було усунуто існуючу на той час колізію в законодавстві щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Таким чином, до правовідносин щодо наявності права у позивача на призначення пенсії за вислугу років має застосовуватись нова редакція відповідних норм Постанови №393.

Згідно з п.п. "а" пункту 3 № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей;

час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичні операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Як встановлено судом, згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 з 01.08.1994 по 21.10.2003 позивач проходив службу в Збройних Силах України /а.с. 17/.

Послужним списком ОСОБА_1 підтверджено, що у період з 01.04.2006 по 14.05.2012 ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах в УМВС України в Полтавській області /а.с.29-33/.

Згідно довідки УМВС України в Полтавській області від 27.10.2023 №Д-435/115/12/02/06-2023 вислуга років ОСОБА_1 станом на 14.05.2023 складає в календарному обчисленні 15 років 04 місяці 03 дні, у пільговому обчисленні 15 років 04 місяці 18 днів, безперервний стаж служби в ОВС становить 06 років 01 місяць 15 днів /а.с. 36/.

Таким чином, у вислугу років ОСОБА_1 станом на 14.05.2023 в календарному обчисленні 15 років 04 місяці 03 дні, що вказана у довідці УМВС України в Полтавській області від 27.10.2023 №Д-435/115/12/02/06-2023 включено: стаж служби в ОВС - 06 років 01 місяць 15 днів (з 01.04.2006 по 14.05.2012) та службу у Збройних Силах України - 09 років 02 місяці 20 днів (з 01.08.1994 по 21.10.2003).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №440/9201/22, що набрало законної сили 26.05.2023, встановлено, що 19.03.2014 наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до Полтавського ОВК /а.с. 14-15/.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.04.2015 №98 капітана ОСОБА_2 , начальника зв`язку-командира взводу зв`язку, звільнено з військової служби у запас, з 06.04.2015 виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення. У цьому наказі зазначено, що вислуга років у Збройних Силах України на день звільнення становить: календарна - 10 років 03 місяці 09 днів, пільгова - 12 місяців 00 днів, загальна - 11 років 03 місяці 09 днів /а.с. 60/.

Отже, у вислугу років ОСОБА_1 в календарному обчисленні 10 років 03 місяці 09 днів, що вказана у наказі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.04.2015 №98, включено: службу у Збройних Силах України - 09 років 02 місяці 20 днів (з 01.08.1994 по 21.10.2003) та службу у Збройних Силах України - 1 рік 00 місяців 17 днів (з 19.03.2014 по 06.04.2015).

За наведених обставин, служба ОСОБА_1 у Збройних Силах України - 09 років 02 місяці 20 днів (з 01.08.1994 по 21.10.2003) була врахована при розрахунку календарної вислуги років ОСОБА_1 одночасно як у довідці УМВС України в Полтавській області від 27.10.2023 №Д-435/115/12/02/06-2023, так і в наказі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.04.2015 №98.

Трудовою книжкою ОСОБА_1 , копія якої міститься у матеріалах справи, підтверджено, що після 06.05.2015 він не проходив військову службу чи інші види служби, періоди проходження яких зараховуються до вислуги років для призначення пенсії в силу Закону.

Згідно розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана у відставці ОСОБА_1 /зворот а.с. 40 період, що зараховується на пільгових умовах один місяць за три місяці, складає 00 років 05 місяців 14 днів (з 22.10.2014 по 06.04.2015).

Водночас, суд критично оцінює доводи позивача з посиланням на вказану у цьому розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію капітана у відставці ОСОБА_1 /зворот а.с. 40/ як загальної вислуги 25 років 00 місяців 22 дні, оскільки ця вислуга була розрахована у спосіб сумування (додавання): календарного періоду служби - 16 років 04 місяці 20 днів, періоду пільгової вислуги - 00 років 05 місяців 14 днів та періоду роботи "у цивільних закладах" - 07 років 09 місяців 04 дні, що суперечить вимогам Закону № 2262-XII в частині включення до вислуги років роботи, зазначеної у розділі 3 цієї довідки як "трудова діяльність у цивільних закладах" - 07 років 09 місяців 04 дні.

Таким чином, станом на 06.05.2015 (день звільнення зі служби) календарна вислуга років ОСОБА_1 становила 16 років 04 місяці 22 дні (09 років 02 місяці 20 днів (з 01.08.1994 по 21.10.2003 служба в Збройних Силах України) + 06 років 01 місяць 15 днів (з 01.04.2006 по 14.05.2012 служба в органах МВС) +1 рік 00 місяців 17 днів (з 19.03.2014 по 06.04.2015 служба в Збройних Силах України під час призову на військову службу під час мобілізації)) та період, що також підлягав зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах становив 00 років 05 місяців 14 днів.

Пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII встановлено, що пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Оскільки станом на день звільнення зі служби 06.04.2015 ОСОБА_1 не мав вислуги років 22 календарних років, він не набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII.

Пунктом "б" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Особам, які є особами з інвалідністю внаслідок війни, пенсія на визначених у цьому пункті умовах призначається незалежно від віку.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни.

Оскільки станом на день звільнення зі служби - 06.04.2015 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не досяг 45-річного віку, позивач не набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "б" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктами "в", "г" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається:

в) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей";

г) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які займали посади льотного складу та плаваючого складу підводних човнів Збройних Сил не менше 20 років, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Позивач не має вислуги 20 календарних років, не займав посади льотного складу та плаваючого складу підводних човнів Збройних Сил не менше 20 років, тому позивач не набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пунктів "в" або "г" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №2137/1600/0203-11 від 17.10.2023 про відмову гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років ґрунтується на вимогах статті 12 Закону № 2262-XII.

Позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги розглянуті судом по суті. Проте, враховуючи обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 відсутні.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич