Справа № 380/7116/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

справа № 380/7116/23

26 січня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу.

в с т а н о в и в:

Рішенням суду від 22.01.2024 суд ухвалив адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю; визнати протиправним та скасувати наказ «Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 22.03.2023 №33 в частині, що стосується ОСОБА_1 ; стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ), з бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір на суму 1073 (одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп.

24.01.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7, 9 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 справі №810/3806/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Суд зауважує, що представник позивача у позовній заяві зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу будуть уточнені після ухвалення рішення у справі.

З матеріалів справи видно, що позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав до суду: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 29.03.2023, ордер на надання правничої допомоги, акт від 24.01.2024.

За даними перелічених доказів позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг: підготовка та подання позову 2год (2000,00грн); участь в судоих засіданнях 2 год. (2000,00грн.). Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 4000,00 грн.

Водночас, як видно з договору про надання правничої допомоги від 29.03.2023 (п.3.3) мовою оригіналу: «Гонорари сплачується Клієнтом в момент підписання Акту виконаних робіт або протягом 30 календарних днів з дня отримання рахунку. Рахунок передається будь-яким прийнятним для Сторін способом, в тому числі поштовим, електронним, факсимільним зв`язком тощо». (…)

Стосовно виконання означеного пункту договору про надання правничої допомоги від 29.03.2023 суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази, пов`язані з вчиненням сторонами договору про надання правничої допомоги від 29.03.2023 дій, спрямованих на оплату гонорару адвоката, а саме: відсутні докази оплати в момент підписання Акту виконаних робіт та докази оформлення рахунку та його скерування клієнту.

Суд також додатково зазначає, що в Акті виконаних робіт від 24.01.2024 вказано, що розмір правничої допомоги становить 4000,00грн, тоді як прописом розшифровано «вісім тисяч гривень». Тому суд не може встановити, яку справжню суму сплатив чи має сплатити ОСОБА_1 адвокатському об`єднанню юридичній фірмі «ІЛО» за надані послуги.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 248, 252, 256, 293-297 КАС України суд

ухвалив:

у задоволенні заяви представника позивача, адвоката Швеця Д.Ю., про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Лунь З.І.