Справа № 300/9072/23
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"24" січня 2024 р. Справа № 300/9072/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрьоміна В.А., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними дії щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №12/1313 від 25.09.2020 про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 по 31.03.2019; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з основним розміром 90% відповідно до довідки Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №12/1313 від 25.09.2020 про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 по 31.03.2019 із врахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 08.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу, з дня отримання копії цієї ухвали, десятиденний строк для усунення вищевказаних недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.
Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Проте, процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.
Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
За правилами частини 1 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Щодо покликання адвоката позивача на статтю 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтю 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, то суд зауважує, що вже надав оцінку вказаним доводам в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 08.01.2024.
Суд вказав, що норма статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулює питання виплати пенсіонеру сум пенсій, які були нараховані, але не виплачені своєчасно та, в залежності від того з чиєї вини така невиплата мала місце, визначає період, за який така пенсія підлягає виплаті не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії (якщо невиплата мала місце з вини пенсіонера) або без обмеження строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (якщо нараховані суми пенсії не отримані пенсіонером з вини пенсійного органу).
Питання застосування строків звернення до адміністративного суду слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу.
В спірному випадку позивач помилково ототожнює строк звернення до суду, визначений статтею 122 КАС України, зі строком, з якого мав бути здійснений перерахунок пенсії у разі дотримання ним строків звернення до суду.
Отже, покликання позивача на норми статей 55 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб і 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у цьому випадку є безпідставними.
Суд зауважує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018, за результатами апеляційного перегляду рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2018, в адміністративній справі №0940/1418/18, яка набрала законної сили 26.12.2018, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01 січня 2018 року, виходячи із розрахунку 90% грошового забезпечення та здійснити виплату йому пенсії в розмірі 90% відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум.
Із позовом у справі №0940/1418/18 позивач звернувся до суду в серпні 2018 року. Тобто, ще в 2018 році позивачу було відомо про відсотковий розмір його грошового забезпечення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 в адміністративній справі №300/411/20, яке набрало законної сили 06.11.2020, зобов`язано Івано-Франківський обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_1 довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, відповідно до складеної Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 05.03.2019.

Довідка про розмір грошового забезпечення №12/1313 станом на 05.03.2019 датована 25.09.2020.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки.

01.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 без обмеження її максимальним розміром (рішення суду від 05.04.2021 в адміністративній справі №300/789/21).

До вказаного позову ОСОБА_1 долучено протокол за пенсійною справою від 01.12.2020, який наданий йому пенсійним органом листом від 18.12.2020 у відповідь на заяву від 06.11.2020.

Зі змісту цього протоколу слідує, що позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахування додаткових видів грошового забезпечення, виходячи із 90 % відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок чого розмір пенсії становив 19537,08 грн. До виплати визначено 17690,00 грн.

Таким чином, позивачу у грудні 2020 року вже було відомо про те, що перерахунок його пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки №12/1313 від 25.09.2020 здійснено саме з 05.03.2019, а не з 01.01.2018.

Слід зазначити, що звертаючись до суду із позовом в справі №300/411/20 позивач просив здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018, однак суд відмовив у задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Із цим позовом, в якому позивач просить зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії з основним розміром пенсії 90 % відповідно до довідки №12/1313 від 25.09.2020 за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 ОСОБА_1 звернувся 28.12.2023, тобто зі значним порушенням визначеного статтею 122 КАС України строку звернення до суду.

При цьому суд зауважує, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду із цим позовом факт усвідомлення позивачем вчинення відповідачем порушення.

Звернення позивача в жовтні 2023 року до пенсійного органу із вимогою здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 на підставі відомостей вказаної вище довідки та отримання відмови на таку заяву не змінює момент, з якого позивач мав довідатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, відтак не є поважною причиною пропуску звернення до суду із цим позовом.

Суд відхиляє покликання позивача на постанову Верховного Суду від 16.10.2023 в справі №200/18159/21, оскільки у вказаній справі Верховним Судом не надавалася оцінка строкам звернення до суду. Більше того, вказана постанова прийнята Судом за інших обставин справи. Так, предметом спору в цій справі було нарахування та виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини нарахованої суми доплати пенсії (різниці між розміром підвищеної пенсії та розміром отриманої пенсії) за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не навів та не надав доказів наявності непереборних обставин, які перешкодили йому своєчасно звернутись до суду із заявленими позовними вимогами.

Наведені позивачем вище доводи не свідчать про пропущення ним строку звернення до суду з поважних причин та не можуть бути підставами для висновку про його поновлення при зверненні до суду із цим позовом.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Таким чином, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, зокрема, що у разі, якщо вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частини 8 статті 169 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ч.2. ст.123, п.1 ч.4, ч.5 ст.169, ст.241, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду, в порядку встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.