Справа № 340/8113/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8113/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Відділу державного нагляду /контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Г. Маріуполя,102, м. Кропивницький,25004

про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

1)визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ014747 від 11.07.2023, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.

2) визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ014748 від 11.07.2023, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані постанови прийняті з порушенням, а тому підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 18.10.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (вх.№29090/23 від 31.10.2023).

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

30.05.2023 року посадовими особами Укртрансбезпеки, на автомобільній дорозі Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв проводилась рейдова перевірка, під час якої було зупинено транспортний засіб марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством вагових норм.

За результатами проведення габаритно-вагового контролю зазначеного транспортного засобу встановлено перевищення габаритних параметрів, а саме висота вантажу становила 4,3 м, замість допустимої 4м.

В зв`язку з виявленням вищевказаних порушень, посадовими особами Укртрансбезпеки складено Акт №352449 від 30.05.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства на автомобільний транспорт, Акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів №001285 від 30.05.2023 та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №005339 від 30.05.2023, відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті , затв. постановою КМУ №1567 від 08.11.2006.

30.05.2023 року під час рейдової перевірки посадовим особам відповідача водієм не було надана ттн на вантаж, про що зазначено державним інспектором в Акті №352449 від 30.05.2023.

В зв`язку з ненаданням під час перевірки товарно-транспортної накладної, на розгляд справи було запрошено власник транспортного засобу ФОП ОСОБА_1 , який правом на подання пояснень та надання доказів не скористався, на розгляд справи не прибув.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті 11.07.2023 р. винесено:

- постанову № ПШ 014747, відповідно до якої на підставі абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.

- постанову № ПШ 014748, відповідно до якої на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Не погодившись з вказаними постановами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, в даному випадку спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дорожній рух" (далі Закон № 3353-ХІІ), Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі Закон № 2344-ІІІ), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із пунктом 4 зазначеного Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно із п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 року №727), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртранбезпека, її територіальні органи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2021 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ), автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власні кошти перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

В силу ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт", товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Згідно із п.11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 р. (далі - Правила №363), основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Відповідно до п.11.2 Правил №363, оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

За п.11.3 Правил № 363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Відповідно до п.11.4 Правил № 363 після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 р. у справі № 815/3310/17 зазначив, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Таким чином, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Позивач, заперечуючи проти застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, вказує, що він дійсно є власником вантажного автомобіля евакуатора марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказує, що за договором позички від 17.01.2023 передано об`єкт позички - автомобіль марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 у користування ФГ Зелінського С.Б. (а.с.25-30).

Саме ФГ ОСОБА_1 30.05.2023 року здійснювалось транспортне перевезення автомобілем марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 трактору Беларус-82.1, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ФГ ОСОБА_1 (а.с.24).

Позивач вказує, що у даних правовідносинах він не виступав в якості автомобільного перевізника, що нівелює застосування до нього штрафів.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону № 2344-ІІІ, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власні кошти перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 33 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Крім того, ст.60 Закону № 2344-ІІІ встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, відповідальності за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього відповідно до ст.1 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, суб`єктом юридичної відповідальності згідно із абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344, є автомобільний перевізник, яким ОСОБА_1 у даному випадку, як фізична особа, не являється.

Акт №352449 від 30.05.2023 був складений на фізичну особу ОСОБА_1 , а спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу складені на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Так, позивач заперечує реєстрацію в якості фізичної особи підприємця, натомість вказуючи про реєстрацію ФГ ОСОБА_1 (а.с.13-20).

Тобто, відповідачем невірно визначений суб`єкт застосування адміністративно-господарського штрафу, помилково накладений штраф на ОСОБА_1 як фізичну особу-підприємця, при наявності доказів володіння майновими правами на вантажівку ОСОБА_1 , як фізичною особою, а також помилково визначено вказане перевезення як надання послуги з перевезення.

При цьому, долучені до матеріалів докази свідчать, що перевезення трактору відбувалось ФГ для власних потреб автомобілем, який переданий у користування цьому ж фермерському господарству, що свідчить про відсутній обов`язок мати товарно-транспортну накладну при перевезенні вантажу транспортним засобом, для власних потреб.

Враховуючи викладені вище обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною другою статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду /контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 014747 від 11.07.2023, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду /контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 014748 від 11.07.2023, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року у справі №340/8113/23 втрачають дію з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/8113/23.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО