Справа № 380/7548/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7548/23 пров. № А/857/17311/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Братичак У.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила: визнати протиправними дії щодо розміру нарахування їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника; зобов`язати здійснити їй нарахування пенсії за особливі заслуги перед Україною з урахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною у розмірі 70% від надбавки за особливі заслуги перед Україною, яку отримував її померлий чоловік ОСОБА_2 , відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2009 року № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Україною».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що її чоловіку, ОСОБА_2 , було присвоєно звання Героя Соціалістичної праці, у зв`язку із чим він отримував пенсію за особливі заслуги перед Україною. Вказує, що після смерті чоловіка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області із заявою про встановлення до її пенсії надбавки у розмірі 70% надбавки за особливі заслуги перед Україною, що виплачувалась її покійному чоловіку, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2009 року № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Україною» становила 10000 грн. Проте, їй було відмовлено у встановленні такої надбавки, із зазначенням, що їй нараховано надбавку за особливі заслуги перед Україною померлого чоловіка у розмірі 567,56 грн, обчисленої як 70% з 40% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що розмір її пенсії суттєво зменшено, оскільки розмір пенсії її померлого чоловіка становив 15000,00 грн, в тому числі надбавка за особливі заслуги перед Україною. З огляду на приписи чинного законодавства вказує, що розмір належної їй надбавки за особливі заслуги перед Україною потрібно обчислювати виходячи із 70% від 10000,00 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною», при обчисленні ОСОБА_1 розміру надбавки, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01.06.2000. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 27.09.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01.06.2000, виходячи з розрахунку 70% від надбавки за особливі заслуги перед Україною, яку отримував її померлий чоловік ОСОБА_2 , відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2009 № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 , як непрацездатний член сім`ї померлого ОСОБА_2 , Героя Соціалістичної праці, має право на встановлення надбавки до пенсії у розмірі 70 відсотків надбавки до пенсії померлого годувальника, що також не заперечується відповідачем. З врахуванням того, що померлому чоловіку позивача Постановою № 1309 від 02 грудня 2009 року було передбачено доплату до надбавки за особливі заслуги перед Україною, встановленої Законом № 1767-III, для того, щоб розмір такої становив 10000 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач, як непрацездатний член сім`ї померлого ОСОБА_2 повинна отримувати пенсію з врахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною, визначеної як 70% від надбавки, яка належала її померлому чоловіку. При цьому, оскільки Постанова № 1309 мала метою встановлення розміру надбавки за особливі заслуги перед Україною, що виплачується, зокрема, ОСОБА_3 до їхньої пенсії, відповідно до Закону № 1767-III в сумі 10000 грн, саме з цієї суми необхідно обчислювати 70%.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що законодавець розмежовує пенсію за особливі заслуги, яка встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом та надбавку до пенсії непрацездатним особам у разі смерті особи, яка мала право на пенсію за особливі заслуги. Вказує, що розмір надбавки за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника у позивача складає 586 грн (70% х (40% х 2093,00 грн)), де 70% - надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа, у розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність на одного працездатного члена сім`ї відповідно до ст. 6 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», 40% - надбавка до пенсії Героя Соціалістичної праці у розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність відповідно до схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно з Законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», 2093,00 грн - розмір прожиткового мінімуму. Звертає увагу на те, що Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено встановлення надбавки до пенсії членам сім`ї померлого годувальника, який мав особливі заслуги перед Батьківщиною. Вважає, що розмір надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною обчислено позивачу з 27 вересня 2022 року у повній відповідності до норм чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 28 грудня 1992 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Чоловіку позивача ОСОБА_2 присвоєне звання Герой Соціалістичної праці. Він отримував пенсію за особливі заслуги перед Україною, що не заперечується сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27 вересня 2022 року.

Після смерті ОСОБА_2 , за заявою його дружини ОСОБА_1 від 15 листопада 2022 року, з 27 вересня 2022 року їй встановлено надбавку за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника ОСОБА_1 , якому належала вказана надбавка у розмірі 40% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01 червня 2000 року № 1767-III.

Як слідує з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17 січня 2023 року, вказана вище надбавка обчислена позивачу у розмірі 70% від (40% х розмір прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність), відповідно до ст. 6 Закону № 1767-III.

Крім того, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у відповідь на заяви позивача від 20 грудня 2022 року та від 30 грудня 2022 року щодо перерахунку розміру спірної надбавки у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2009 року № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Україною», а саме в сумі 70% від 10000,00 грн, повідомлено про відсутність підстав для такого перерахунку, оскільки Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII не передбачено встановлення доплат до надбавок членам сім`ї померлого годувальника, який мав особливі заслуги перед Батьківщиною.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною передбачено Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01 червня 2000 року (далі, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин Закон № 1767-III).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону № 1767-III пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України: Героям України, особам, нагородженим орденом Героїв Небесної Сотні, Героям Радянського Союзу, Героям Соціалістичної Праці, особам, нагородженим орденом Леніна, орденом Слави трьох ступенів, орденом Трудової Слави трьох ступенів, чотирма і більше медалями «За відвагу», чотирма і більше орденами України та колишнього Союзу РСР, повним кавалерам ордена «За службу Родине в Вооруженных Силах СССР», особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «народний».

Абзацом 2 частини 1 статті 5 Закону № 1767-III передбачено, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 35 до 40 відсотків особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 1767-III у разі смерті особи, яка мала право на пенсію за особливі заслуги відповідно до статті 1 цього Закону, непрацездатні члени сім`ї померлого, зазначені в статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника), мають право на встановлення надбавки до пенсії у таких розмірах: за наявності одного непрацездатного члена сім`ї - 70 відсотків, двох і більше - 90 відсотків надбавки до пенсії померлого годувальника або надбавки до пенсії, що могла бути йому встановлена.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами у справі не заперечується, що покійному чоловіку позивача ОСОБА_2 було присвоєно звання Героя Соціалістичної праці та призначено надбавку до розміру пенсії відповідно до вказаного Закону № 1767-III, у розмірі 40% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, ОСОБА_1 , як непрацездатний член сім`ї померлого ОСОБА_2 , Героя Соціалістичної праці, має право на встановлення надбавки до пенсії у розмірі 70 відсотків надбавки до пенсії померлого годувальника, що також не заперечується відповідачем.

Разом з тим, 02 грудня 2009 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» (далі Постанова № 1309), пунктом 1 якої установлено, що з 01 грудня 2009 року Героям України, Героям Соціалістичної Праці, Героям Радянського Союзу, повним кавалерам ордена Трудової Слави, повним кавалерам ордена Слави, особам, нагородженим чотирма і більше медалями «За відвагу» доплату до надбавки, яка встановлюється до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» або статті 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», для того, щоб розмір зазначеної надбавки становив 10000 грн.

Доплата виплачується, якщо розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, установлених законодавством), не досягає 15000 грн і після встановлення доплати сума таких виплат не повинна перевищувати вказаного розміру.

З огляду на те, що померлому чоловіку позивача Постановою № 1309 було передбачено доплату до надбавки за особливі заслуги перед Україною, встановленої Законом № 1767-III, для того, щоб розмір такої становив 10000 грн, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 , як непрацездатний член сім`ї померлого ОСОБА_2 повинна отримувати пенсію із врахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною, визначеної як 70% від надбавки, яка належала її померлому чоловіку.

При цьому, оскільки Постанова № 1309 мала метою встановлення розміру надбавки за особливі заслуги перед Україною, що виплачується, зокрема Героям Соціалістичної Праці до їхньої пенсії, відповідно до Закону № 1767-III в сумі 10000 грн, саме з цієї суми необхідно обчислювати 70%.

Посилання скаржника на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 1309 від 02 грудня 2009 року «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед батьківщиною» не передбачає виплату доплати особам, що отримують пенсію по втраті годувальника є необгрунтовані, оскільки позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про встановлення їй надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною, розмір якої має бути 70 відсотків надбавки до пенсії померлого годувальника (ч. 1 ст. 6 «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною»), а розмір надбавки до пенсії померлого годувальника відповідно до Постанови № 1309 повинен був становити 10000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у Постанові № 1309 чітко вказано мету доплати, встановленої цією Постановою: «…для того, щоб розмір зазначеної надбавки становив 10000 грн».

Таким чином, нарахування відповідачем позивачу надбавки за особливі заслуги перед Україною померлого чоловіка у розмірі 567,56 грн, обчисленої як 70% з 40% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, є безпідставним та базується на помилковому тлумаченні вказаних вище правових норм.

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що доплата до надбавки є самостійною виплатою, з огляду на те, що така має метою фіксацію конкретного розміру відповідної надбавки 10000,00 грн.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2009 року № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною», при обчисленні ОСОБА_1 розміру надбавки, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01 червня 2000 року є протиправними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 27 вересня 2022 року перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням надбавки за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» № 1767-III від 01 червня 2000 року, виходячи з розрахунку 70% від надбавки за особливі заслуги перед Україною, яку отримував її померлий чоловік ОСОБА_2 , відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2009 року № 1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» та з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року у справі № 380/7548/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 26 січня 2024 року.