Справа № 160/2363/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 січня 2024 рокуСправа № 160/2363/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Златін Станіслав Вікторович, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - , -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду.

Позовна заява від імені позивача підписана його представником - адвокатом Крутовських Серієм Володимировичем.

На підтвердження повноважень адвоката надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 23.01.2024 року серія АЕ № 1178496, договір про надання правової допомоги від 22.01.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини восьмої статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Частиною четвертою статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - також Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі

N 9901/736/18 (провадження N 11-989заі18) зазначено, що "ордер, який видано відповідно до Закону N 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст. 26 Закону N 5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору.

Таким чином, підставою для оформлення ордеру є укладений договір про надання правничої (правової) допомоги.

У ордері на надання правничої (правової) допомоги від 23.01.2024 року серія АЕ № 1178496 прямо вказано, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 23.01.2024 року.

Однак позивач до позовної заяви фактично додав інший договір про надання правової допомоги від 22.01.2024 року.

Отже, у ордері зазначена інша дата договору про надання правової (правничої) допомоги (23.01.2024 року) ніж вказана у копії самого договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.01.2024 року.

За вказаних обставин суд не може дійти до однозначного та беззаперечного висновку про вірність заповнення такого обов`язкового реквізиту ордеру як посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки ордер оформлено з порушенням вимог Положення, а саме: не містить всіх обов`язкових реквізитів.

Окрім того, ордер видано на підставі договору від 23.01.2023 року, який не був укладений між позивачем та адвокатом.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до суду.

На підставі викладеного вище, суддя дійшов висновку, що позовна заява, підписана представником позивача, які не мав повноважень на представлення інтересів позивача у суді, отже позовна заява підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Пунктом 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Провівши системний аналіз вищевказаних норм, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що відповідно до правил ст. 169 КАС України, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Керуючись статтями 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській область про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя С.В. Златін