Справа № 200/3332/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року справа №200/3332/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року (повне судове рішення складено 11 вересня 2023 року) у справі № 200/3332/23 (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскрівське» до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСКРІВСЬКЕ» (далі ТОВ «ІСКРІВСЬКЕ») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі також - 1-й відповідач) та до Державної податкової служби України (далі також - 2-й відповідач), відповідно до якого просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, від 07.03.2023 № 8381719/41275998, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 08.02.2023 № 1;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних виписану ТОВ «ІСКРІВСЬКЕ» податкову накладну № 1 від 08.02.2023 фактичною датою її подання на реєстрацію.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що за результатами господарської діяльності ним, відповідно до вимог, встановлених нормами Податкового кодексу України, було складено направлено на реєстрацію податкові накладні № 4 від 26.12.2022 на суму 262 267,84 грн., № 1 від 26.01.2023 на суму 168 713,24 грн., № 1 від 08.02.2023 на суму 136 597,49 грн., реєстрація яких була зупинена.

Зокрема, відповідно до квитанції від 18.02.2023 року реєстрація податкової накладної № 1 від 08.02.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) зупинена згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 01.61 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (показник "D" = 38.2937%, "P" = 0).

03.03.2023 позивачем були направлені письмові пояснення та додаткові первинні документи щодо господарської операції за податковою накладною № 1 від 08.02.2023, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Разом із тим, 07.03.2023 за рішенням Комісії Головного управління Державної податкової служби України у Вінницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі - Комісія) № 8381719/41275998 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 08.02.2023 в ЄРПН.

У подальшому позивачем було направлено скаргу на рішення Комісії, до якої додано копії документів, підтверджуючих здійснення господарської операції.

За результатами розгляду поданої скарги було прийнято рішення, якими вказану скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач у справі вважав спірне рішення протиправним, оскільки ним було подано всі документи, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 08.02.2023 № 1, отже, таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року позов задоволено.

Також оскарженим рішенням стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь ТОВ «ІСКРІВСЬКЕ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Не погодившись з таким рішенням, 1-й відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Аргументами на підтвердження правомірності свого рішення зазначає, що оскільки позивачем не було надано у повній мірі достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної документів.

Зокрема, як стверджується апелянтом, позивачем не було надано на розгляд Комісії первинних документів: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, актів приймання-передачі послуг, як підтверджують виконання податкових зобов`язань.

Крім того, зазначає, що надані позивачем до цієї справи копії документів не відповідають переліку документів, наданих контролюючому органу разом із поясненнями на підтвердження господарської операції та не були предметом дослідження Комісії.

Щодо зобов`язання зареєструвати податкову накладну датою її подання апелянт звертає увагу, що суд не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Крім того податковий орган наводить перелік постанов Верховного Суду, правові висновки яких, на його думку, необхідно врахувати під час розгляду цих спірних правовідносин.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ТОВ «ІСКРІВСЬКЕ» зареєстроване як юридична особи та є включеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (, місцезнаходження: 85510, Донецька область, Волноваський район, с. Іскра, вул. Шевченка, буд. 281 А).

09.08.2022 між ТОВ «ІСКРІВСЬКЕ» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА-НОВА» було укладено договір № ОТЕ 09/08/2022-СКР оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем).

В рамках цього договору ТОВ «ІСКРІВСЬКЕ» було надано Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА-НОВА» послуги з оренди техніки, у тому числі на суму 136 597,49 грн. (з ПДВ).

У зв`язку з цим позивачем було складено та 18.02.2023 направлено на реєстрацію відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкову накладну № 1 від 08.02.2023 на суму 136 597,49 грн. (з урахуванням ПДВ).

За результатами обробки податкової накладної позивачем було отримано квитанцію від 18.02.2023 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, згідно з якою реєстрацію податкової накладної № 1 від 08.02.2023 в ЄРПН зупинено.

Як видно з квитанції, реєстрація в ЄРПН податкової накладної № 1 від 08.02.2023 була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуги 01.61 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (показник "D" = 38.2937%, "P" = 0). Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

03.03.2023 позивачем були направлені письмові пояснення та додаткові первинні документи щодо господарської операції за податковою накладною № 1 від 08.02.2023, необхідні, на його думку, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Рішенням Комісії від 07.03.2023 № 8381719/41275998 позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 08.02.2023 в зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, що полягає у ненаданні первинних документів: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, актів приймання-передачі послуг, як підтверджують виконання податкових зобов`язань.

Не погоджуючись із рішенням Комісії, позивач звернувся зі скаргою (з доданням до неї відповідних документів), у якій просив скасувати дане рішення та зареєструвати податкову накладну № 1 від 08.02.2023 в ЄРПН.

За результатами розгляду поданої скарги було прийнято рішення № 54929/41275998/2 від 06.07.2023, яким скарга була залишена без задоволення, а рішення Комісії від 07.03.2023 № 8381719/41275998 - без змін.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України установлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; дата відвантаження товарів.

Відповідно до положень пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 ПК України на платника податку покладено обов`язок на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

11.12.2019 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою було затверджено, зокрема, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (що є Додатком 3 до Порядку № 1165) відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/ послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216) було затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 520 установлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Як вже зазначалося вище, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної № 1 від 08.02.2023 було визначено ненадання платником податку первинних документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, актів приймання-передачі послуг, як підтверджують виконання податкових зобов`язань.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття (постанови Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18 та від 04.08.2021 у справі № 0840/4088/18).

Так, у постанові від 04.08.2021 у справі № 0840/4088/18 Верховний Суд, зокрема, вказав на те, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Водночас, у постанові від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 Верховним Судом викладено правовий висновок, згідно з яким, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в даній справі є виключено стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

У постанові від 04.08.2021 у справі № 0840/4088/18 Верховний Суд зауважив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, тоді як вживання контролюючим органом загального посилання на відповідний пункт Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення відповідного положення, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження прав платника податків. Таким чином, якщо таке рішення контролюючого органу не містить та/або відповідним контролюючим органом чітко не зазначено, якому саме критерію ризикованості платника податку відповідав такий платник, і не вказано документів, яких платником податків не було подано контролюючому органу на підтвердження реальності господарських операцій, таке рішення контролюючого органу є прийнятим не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Відповідно до висновку, наведеного Верховним Судом у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості, вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Правові норми, закріплені у пункті 11 Порядку № 1165, містять вимогу стосовно того, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку та конкретну підставу для відмови у реєстрації податкової накладної.

Як видно зі змісту квитанції від 18.02.2023 про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, відомості про необхідність надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної № 1 від 08.02.2023 в ЄРПН чи про відмову в її реєстрації, є неконкретизованими (без посилання на конкретну господарську операцію та на дату або період, за який вимагається надати документи; без зазначення, які саме документи вимагається надати та які документи є "достатніми", тощо).

03.03.2023 позивачем було подано повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено.

До наданих до цього повідомлення детальних пояснень позивачем додано документи щодо змісту (складу) операцій по наданню техніки в оренду відповідно до договору № ОТЕ 09/08/2022-СКР від 09.08.2022 (договір оренди, акти приймання-передачі техніки, акти виконаних робіт, платіжні доручення), щодо підприємства, щодо наявності землі та техніки у володінні та в оренді у підприємства, статистичні дані щодо вирощування та збору зернових культур, а також інші документи (разом - 70 додатків).

Відповідачами не наведено достатнього обґрунтування підстав неврахування наданих позивачем разом із поясненнями до податкового органу документів.

Отже, відповідачами, відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України, не доведено правомірність прийняття рішення від 07.03.2023 № 8381719/41275998.

У зв`язку з вищевикладеним місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, від 07.03.2023 № 8381719/41275998, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 08.02.2023, є повністю правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Постановляючи відповідні висновки, судами, крім наведених вище, взято до уваги також правові позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, висловлені у постановах від 01.12.2021 у справі № 600/1878/20-а, від 20.01.2022 у справі № 140/4162/21 та від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21.

Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18 зазначив, що при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

З приводу вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 1 від 08.02.2023 в ЄРПН.

Положеннями пункту 13 Порядку № 520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких було зупинено, реєструється у день настання, зокрема, однієї з таких подій:

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу 10 пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, реєстрація в ЄРПН податкових накладних, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України, а днем реєстрації податкових накладних може бути день, вказаний у рішенні суду.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 10 частини 2 та абзацом 2 частини 4 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням встановлених судами обставин щодо протиправного прийняття Комісією рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 08.02.2023 в ЄРПН, та приймаючи до уваги відсутність законодавчо закріплених перешкод для здійснення такої реєстрації, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України місцевий суд дійшов правильного висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію податкової накладної № 1 від 08.02.2023 в ЄРПН датою її фактичного подання на реєстрацію - 18.02.2023.

При цьому слід зауважити, що задоволення позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну датою її фактичного подання на реєстрацію є дотриманням судом гарантій стосовно того, що спір між сторонами буде остаточно вирішено та не є втручанням у дискреційні повноваження 2-го відповідача.

У цьому випадку апеляційний суд не вважає повноваження ДПС України, як дискреційними, оскільки даний суб`єкта владних повноважень не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.

При цьому, посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду не можуть вважатися ревалентними, з огляду на відмінні фактичні обставини справи.

Щодо посилання на постанову апеляційного суду у справі № 200/6012/20, слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 20 червня 2023 року у цій справі касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» задоволено, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №200/6012/20-а скасовано, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2020 у справі № 200/6012/20-а, яким позов задоволено повністю, залишено в силі.

Крім того, судове рішення суду апеляційної інстанції не є рішенням, які є обов`язковими до врахування, та таким що мають преюдиційне значення для вирішення справи.

Як було зазначено судом вище, оскарженим рішенням стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь ТОВ «ІСКРІВСЬКЕ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Разом із тим, апеляційна скарга не містить доводів незгоди з рішенням в цій частині, тому апеляційним судом не надається оцінка висновкам місцевого суду щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року в справі № 200/3332/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 25 січня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

А. В. Гайдар