Справа № 334/6005/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2024 року м. Дніпросправа № 334/6005/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Дивнич Д.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023р. в адміністративній справі №334/6005/23 (2-а/334/56/23)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення /а.с. 1-6/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2023р. позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с. 22-23/.

У встановлений судом строк позивачем було надано уточнений позов та усунено недоліки позовної заяви /а.с. 26-32/ і ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2023р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №334/6005/23 (2-а/334/56/23) та справу призначено до розгляду /а.с. 51/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, з урахуванням уточнення позовних вимог, на те, що інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Сухорукою С.І. про було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №7285670 від 05.07.2023р., якою до нього застосовано адміністративну відповідальність за ст.126 ч.4 у вигляді штрафу у розмірі 20400грн. за вчинене правопорушення, але позивач вважає, що правопорушення він не вчиняв, тому позивач вважає такі дії інспектора протиправними, а прийняту ним постанову незаконною, тому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №7285670 від 05.07.2023р. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023р. у справі №334/6005/23 (2-а/334/56/23) у задоволенні адміністративного позову - відмовлено (суддя Новікової Н.В.) /а.с. 71-73/.

Позивач - ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шлянін І.В., не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою поштового зв`язку 06.11.2023р., безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 96-103/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. / а.с. 119/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шлянін І.В., на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023р. у справі №334/6005/23 (2-а/334/56/23) з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 120/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 17.11.2023р. /а.с. 122/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023р. у справі №334/6005/23(2-а/334/56/23) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023р. у справі №334/6005/23 (2-а/334/56/23) залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги /а.с. 130-131/.

Позивачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 21.11.2023р. у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто /а.с. 134,135/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023р. у справі №334/6005/23(2-а/334/56/23) поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023р. у справі №334/6005/23(2-а/334/56/23), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 /а.с. 150/ і справу №334/6005/23(2-а/334/56/23 призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 14:30 16.01.2024р. /а.с. 151/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки /а.с. 159, 10, 161, 162/.

16.01.2024р. у зв`язку із загрозою ракетних обстрілів м. Дніпро та з метою забезпечення безпеки життя та здоров`я представників учасників справи та апарату суду справу №334/6005/23 знято з апеляційного розгляду та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні перенесено на 14 годин 00 хвилин 17.01.2024р., про що судом повідомлено учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши у судовому засіданні 17.01.2024р.:

- представника позивача та позивача, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі і просили суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 05.09.2023р. у цій справі скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позивачу у адміністративному позові вимоги у повному обсязі;

- свідка ОСОБА_2

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 05.07.2023р. інспектором 1 батальйону 1 роти старшим лейтенантом поліції Сухоруковою С.І. УПП в Запорізькій області, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС №7285670 від 05.07.2023р. /а.с. 35/, відповідно до якої 05.07.2023 р. о 16:09 ОСОБА_1 , позивач у справі, керував ТЗ, при цьому будучи позбавленим права керування транспортними засобами на 1 рік, відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2022р., чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, та до ОСОБА_1 за вчинення цього правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400грн., і саме ця постанова є предметом оскарження у даній справі.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №149943 від 17.09.2022р., що складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача у даній справі.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до пп. «а» п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Підпункт 2.4 Правил дорожнього руху встановлює, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1.

Відповідно до ч. 4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій, що на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Правил.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 заперечуючи факт порушення ним ч.4 ст.126 КУпАП, посилається на те, що не керував автомобілем, 05.07.2023р. за кермом автомобіля була інша особа ОСОБА_2 , після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та пішов. Через деякий час до нього під`їхав автомобіль поліції та інспектор попросив в нього надати документи. Пізніше відносно позивача було винесено постанову серія ЕАС №7285670. Вважає, що поліцейський розглянув справу, не маючи жодних підтверджуючих даних про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, чим порушив приписи ст.245 КУпАП.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, під час розгляду справи судом першої інстанції надано відеозапис обставин зупинення позивача 05.07.2023р., з нагрудної боді-камери відповідача, як працівника поліції, яка використовується ним під час несення патрульної служби. Зазначений відеозапис було переглянуто колегією суддів під час судового засідання і з нього вбачається, що транспортний засіб стоїть на зупинці громадського транспорту, що і стало підставою для поліцейських перевірки документів, протягом всього відеозапису позивач не заперечує, той факт що він керував цим транспортним засобом, а зазначає лише про те, що зупинився лише на хвилинку спитати адресу, а також не зазначає, що транспортним засобом керувала інша особа. Також з відеозапису вбачається, що позивач був обізнаний про те, що він позбавлений прав керування транспортними засобами, але вимушений працювати, оскільки пенсії не вистачає. Крім цього з відеозапису вбачається, що поліцейським при складанні постанови було повністю дотримано процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності

Зазначений відеозапис спростовує пояснення позивача та свідка ОСОБА_2 про те, що транспортним засобом позивач не керував, а тому колегія суддів вважає, що відповідач 05.07.2023р. прийняв законну та обґрунтовану постанову серії ЕАС №7285670 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.4 ст.126 КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи позивача про безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності та про порушення його прав відповідачем при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі спростовується належними та допустимими доказами.

Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії ЕАС №7285670 від 05.07.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, і яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, і суд першої інстанції постановив у даній справі правильне рішення про відсутність підстав для задоволення позову через його необґрунтованість та безпідставність.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про залишення без задоволення заявлених позивачем позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 05.09.2023р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шлягін Ігор Володимирович - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023р. у справі №334/6005/23 (2-ар/334/2/23) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 24.01.2024р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов