Справа № 601/2923/23
Суддя: Клим Т. П.
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/2923/23
Провадження № 2-а/601/1/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

за участю секретаря судового засідання: Коляди О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Сідорова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення строку на оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ :

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 22.07.2023 відносно ОСОБА_1 поліцейським інспектором СРПП Кременецького РВП старшим сержантом поліції Кравчук Р. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 821702 за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 22.07.2023 о 19 годині 36 хвилин в селі В.Бережці по вулиці Центральна, Кременецького району Тернопільської області, керувала автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому був розбитий задній правий розсіювач габарита, чим порушила п.31.4.3 Ґ ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП.

Із вказаною постановою позивачка не згідна з наступних підстав. 22.07.2023 на місці зупинки ОСОБА_1 оскаржувану постанову не отримувала. 11.10.2023 отримала копію постанови у Кременецькому відділі ДВС. Позивачка вважає, що строк на оскарження пропущено нею із поважних причин, так як постанову серії БАД № 821702 вона отримала 11.10.2023, тому просить суд поновити строки на її оскарження.

Вищезазначену постанову ОСОБА_1 вважає протиправною, із порушенням вимог, щодо складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Звернула увагу суду, що відповідач зазначає, що Позивач здійснював керування транспортним засобом з розбитим заднім правим розсіювачем, коли одночасно в спірній постанові посилається на порушення п. 31.4.3 ґ Правил дорожнього руху, яке забороняє експлуатацію транспортного засобу із світловими розсіювачами, на які нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання. ОСОБА_1 жодного покриття чи тонування не встановлювала.

16 жовтня 2023 року ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

24.10.2023 до суду поступив відзив на позов Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. Згідно якого просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити за безпідставністю. Відповідач у відзиві зазначив, що додає відеоматеріали.

Згідно акту Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.10.2023 зазначено, що при реєстрації Відзиву на позов по справі 601/2923/23, у конверті було виявлено ще один відзив по справі 601/2921/23 та диск з відеоматеріалом на якому не вказано реквізитів справи, до якої долучається. Конверт разом із диском були долучені до справи № 601/2921/23.

До початку судового розгляду представник позивача адвокат Сідоров В.М. заявив клопотання про витребування з Кременецького районного суду Тернопільської області матеріалів справи №601/2921/23 для огляду в судовому засіданні та виклик позивача для дачі пояснень.

Ухвалою Кременецького районного суду від 13 грудня 2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Кременецького районного суду Тернопільської області матеріали справи №601/2921/23. Розгляд справи відкладено до 10 год 15 січня 2024 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Сідоров В.М. прибули позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити за безпідставністю .

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

У постанові по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №821701 від 22.07.2023 зазначено, що ОСОБА_1 22.07.2023 о 19 годині 36 хвилин в селі В.Бережці по вулиці Центральна, Кременецького району Тернопільської області, керувала автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому був розбитий задній правий розсіювач габарита, чим порушила п.31.4.3 Ґ ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП.

ОСОБА_1 призначено стягнення у виді сплати штрафу в розмірі 340 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, на них зафіксовано, що працівниками поліції 22 липня 2023 року був зупинений транспортний засіб під керуванням позивача. Після зупинки працівники поліції повідомили позивача про розбитий задній правий розсіювач габарита та склали оскаржувану постанову.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 N 580- VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу вимог статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не обґрунтовано належними доказами та вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як встановлено Судом, причиною накладання інспектором поліції на позивача адміністративного стягнення було те, що останній керував транспортним засобом на якому був розбитий задній правий розсіювач габарита, чим порушив п. 31.4.3 (ґ) ПДР.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті (керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів), або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладання штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, в вину позивача ставиться саме порушення п. 31.4.3 (ґ) ПДР.

Згідно п. 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, п.п. 31.4.3 (ґ) ПДР) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Вказаний перелік технічних несправностей, не містить такої несправності, як розбитий задній правий розсіювач габарита.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху, розбитий задній правий розсіювач габарита не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Враховуючи, що розбитий задній правий розсіювач габарита згідно вимог пункту 31 Правил дорожнього руху не віднесений до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене саме ч.1 ст.121 КУпАП є незаконним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність у діях позивача складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення з мотивів, що наведені ним вище, зокрема, через порушення правил притягнення особи до відповідальності, зокрема, у частині їх процедурного оформлення та відсутності достатньої доказової бази.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.3 ч 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому, враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити, скасувати постанову серії БАД №821701 від 22.07.2023, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді сплати штрафу в розмірі 340 гривень, за ч.1 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Щодо поновлення пропущеного строку на подання адміністративного позову на думку суду, є поважними, є підстави для поновлення цього строку виходячи з наступного.

Статтею 289 КУпАП України передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За змістом ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Позивачем оскаржується постанова серії БАД № 821701 від 22.07.2023 про накладення адміністративного стягнення, при цьому позовну заяву направлено до суду 13.10.2023. Тобто позивачем пропущено строк оскарження постанови.

Враховуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення із адміністративним позовом до суду, причини пропуску зазначеного строку суд вважає поважними, так як копію оскаржуваної постанови позивач отримала 11 жовтня 2023 року, а тому даний строк підлягає поновленню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії БАД №821701 від 22.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення.

Постанову серії БАД №821701 від 22.07.2023, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді сплати штрафу в розмірі 340 гривень за частиною 1 статті 121 КУпАП, - скасувати.

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (юридична адреса: вулиця Валова, 11, місто Тернопіль, ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , - 536 гривень 80 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, юридична адреса: вулиця Валова, 11, місто Тернопіль, .

Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2024 року.

Головуючий: Т. П. Клим