Справа № 200/7437/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року Справа№200/7437/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

20 грудня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» позивач ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №22 від 17 листопада 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача №3337 від 10.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши:

- до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті періоди роботи на підприємстві ДВАТ «Техпром» з 25.11.1996 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 31.01.2000;

- до страхового стажу та пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті період роботи з 01.07.2021 по 06.11.2023 на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 10 листопада 2023 року подав заяву про призначення пенсії згідно з ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 та надав для цього всі необхідні документи. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 22 від 17.11.2023 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 10 років. До пільгового стажу не враховано період роботи в ДВАТ "Техпром" з 25.11.1996 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 31.01.2000 у зв`язку із відсутністю довідки, що уточнює пільговий характер роботи. Період роботи з 01.07.2021 по 30.09.2023 у Відокремленому підрозділі "Шахта "Курахівська" ДП "Селидіввугілля" не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 та до страхового стажу у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків в Пенсійний фонд України. Позивач вважає спірне рішення протиправним, оскільки надання уточнюючої довідки підприємства необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. В трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи про роботу в ДВАТ "Техпром" з 25.11.1996 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 31.01.2000. Несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не може позбавляти права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відзиву на позовну заяву не подало, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25 грудня 2023 року у відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

10 листопада 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав заяву за допомогою сервісу веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії згідно з частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003.

17 листопада 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії № 22, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003.

Згідно з рішенням страховий стаж особи становить 29 років 11 днів, з урахуванням вимог частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 36 років 11 днів, пільговий стаж роботи по Списку №1 складає 7 років 11 місяців 27 днів.

До страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.07.2021 по 30.09.2023, оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_1 02 липня 1991 року, за спірні періоди роботи містяться такі записи:

Підприємство по наданню промислових послуг «ТЕХПРОМ»

запис №5 - 25.11.1996 - прийнятий учнем підземного гірника на дільницю вентиляції та техніки безпеки, наказ №61-к від 29.11.1996;

запис №6 - 02.12.1996 - направлений на теоретичне навчання по професії, наказ №62-к від 02.12.1996;

запис №7 - 23.12.1996 - направлений для проходження практики виробничої практики на робочому місці, наказ №67-к від 23.12.1996;

запис №8 - 10.01.1997 - переведений підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю вентиляції і техніки безпеки, наказ №3-к від 10.01.1997;

запис №9 - 01.04.1999 - переведений гірником поверхні 4 розряду на будівельно-монтажну дільницю на час ліквідації поверхневого комплексу шахти «Селидівська», наказ №19-к від 01.04.1999;

запис №10 - 18.10.1999 - переведений підземним гірником 3 розрядку на дільницю гірничих робіт з повним робочим днем в шахті на час підземних робіт на ШУ «Курахівське», наказ №55-к від 19.10.1999;

запис №11 - 31.01.2000 - звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, наказ №4-к від 31.01.2000.

За інформацією, яка міститься в системі персоніфікованого обліку (Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5)), страховий стаж ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року облікований у роботодавця відокремлений підрозділ «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» за кодом ЗПЗ013А1.

За даними форми РС-право стаж для розрахунку права ОСОБА_1 періоди роботи з 25 листопада 1996 року по 31 грудня 1998 року та з 01 по 31 січня 2000 року обчислені як загальний страховий стаж.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а після 01 січня 2004 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з частиною 1 статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція №58), записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення (пункт 2.14 Інструкції №58).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

В період з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

За даними форми РС-право періоди роботи на підприємстві ДВАТ «Техпром» з 25.11.1996 по 31.12.1998, з 01.01.2000 по 31.01.2000 обчислений як загальний страховий стаж.

Позивач вимагає зарахувати вказані періоди до пільгового стажу на підземних роботах з повним робочим днем в шахті.

Суд частково погоджується з аргументами позивача з огляду на таке.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, […].

Період роботи 25.11.1996 по 31.12.1996 не може бути віднесений до пільгового стажу, оскільки записи №5, 6, 7 в трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_1 , не містять відомостей про те, що позивач був зайнятий на підземних роботах повний робочий днем на підземних роботах.

Згідно із записом №8 позивач 10 січня 1997 року був переведений підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю вентиляції і техніки безпеки, а тому період його роботи з 10 січня 1997 року по 31 грудня 1998 року підлягає обчисленню як зайнятість повний робочий день на підземних роботах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 (підпункт 1010300а-11717 пункту «а» підрозділу 2 розділу І - «гірники підземні»).

Суд звертає увагу на те, що період роботи позивача на цьому ж підприємстві з 01 січня по 31 березня 1999 року підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільниці вентиляції і техніки безпеки обчислений відповідачем за Списком №1 (форма РС-право).

Період роботи на підприємстві ДВАТ «Техпром» з 01.01.2000 по 31.01.2000 не може бути обчислений пільговий стаж на підземних роботах з повним робочим днем в шахті, оскільки згідно з довідкою ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Курахівська» №216 від 02.11.2023 ОСОБА_1 у цей період не мав підземних виходів.

Щодо періоду роботи позивача з 01.07.2021 по 06.11.2023 на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», суд зазначає таке.

За інформацією, яка міститься в системі персоніфікованого обліку (Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5)), страховий стаж ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року облікований у роботодавця відокремлений підрозділ «Шахта «Курахівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» за кодом ЗПЗ013А1.

Водночас, в індивідуальних відомостях за період 01.07.2021 по 30.09.2023 наявна позначка про відсутність сплати страхових внесків.

Відповідач обґрунтовує не включення вказаного періоду до страхового та пільгового стажу відсутністю даних про сплату страхових внесків.

Суд не погоджується з таким твердженням з огляду на таке.

Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (додаток 3 до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6 «Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за №1000/9599 та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152):

код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону №1058-IV, відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно зі статтею 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як свідчать матеріали справи, позивач у період часу з 01.07.2021 по 30.09.2023 працював на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», що підтверджується копією трудової книжки та даними, які містяться в Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5)).

Згідно з довідкою №123, яка видана 12 грудня 2023 року ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля», страхові внески із заробітної плати ОСОБА_1 за період з 01.06.2021 до 28.02.2022 та з 01.05.2022 по 30.11.2023 перераховані повністю, за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 частково.

Тобто, внаслідок невиконання (несвоєчасного виконання) ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» обов`язку по нарахуванню та сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві у спірні періоди, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 27 лютого 2019 року у справі № 638/5795/17, від 31 жовтня 2019 року у справі № 683/1814/16-а, від 23 березня 2020 року у справі № 535/1031/16-а та від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а.

Сплата страхувальником страхових внесків до Пенсійного фонду України є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску.

Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за не сплату та не нарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків.

Відповідно до абзацу 6 пункту 4.3 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).

Судом встановлено, що позивач подав заяву про призначення пенсії 10 листопада 2023 року, а отже страховий стаж має обчислюватись по вересень 2023 року.

За таких обставин, період роботи позивача з 01.07.2021 по 30.09.2023 на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» підлягає включенню до страхового стажу як спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню частково.

Позовні вимоги слід задовольнити шляхом

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії № 22, яке прийняте 17 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву №3337, подану позивачем 10 листопада 2023 року, зарахувавши до страхового стажу як спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи позивача

на підприємстві ДВАТ «Техпром» з 10 січня 1997 року по 31 грудня 1998 року,

на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01 липня 2021 року по 30 вересня 2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Зважаючи на те, що рішення ухвалено на користь позивача, судовий збір сплачений ним, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (статті 139 КАС України).

Згідно з платіжною інструкцією 0.0..1 позивач сплатив судовий збір в сумі 859,00 гривень.

За приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивач подав адміністративний позов немайнового характеру в електронній формі, а тому мав сплатити 858,88 гривень (2684,00*0,4)*0,8.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в сумі 858,88 гривень.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (місцезнаходження: 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 83а, , e-mail: ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №22, прийняте 17 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву №3337, подану ОСОБА_1 10 листопада 2023 року, зарахувавши до його страхового стажу як спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи на підприємстві ДВАТ «Техпром» з 10 січня 1997 року по 31 грудня 1998 року, на підприємстві ВП «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» з 01 липня 2021 року по 30 вересня 2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Повний текст рішення складено 25 січня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко