Справа № 500/1227/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/1227/23 пров. № А/857/8694/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гудима Л. Я., Курильця А. Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ БУД ІНВЕСТ" на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 500/1227/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ БУД ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Мандзій О. П.,

час ухвалення рішення 24.04.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ БУД ІНВЕСТ" звернулося в суд з позовом до відповідачів - Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 липня 2022 року №7123828/44129764 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 04 серпня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 04 серпня 2021 року, поданою ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ", за датою фактичного подання 01 вересня 2021 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, покликаючись на те, що в країні введено воєнний стан та пов`язані із цим обставини господарської діяльності позивача зумовили об`єктивні труднощі для своєчасного подання позовної заяви. Крім того, зазначає, що відсутність бухгалтера на підприємстві позбавила можливості вчасно дізнатись про оскаржуване рішення, а директор ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ" не володіє спеціальними знаннями в галузі права, тим більше щодо строків звернення до адміністративного суду, з врахуванням правових висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 11.10.2019 по справі № 640/20468/18.Таким чином, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви та просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивач скористався правом на досудове врегулювання спору та звернувся із скаргою на вказане рішення із пропуском тримісячного строку. Вказує, що введення воєнного стану в Україні не зупинило перебігу процесуальних строків звернення до суду з позовами, при цьому Тернопільська область, де здійснює діяльність позивач, є регіоном, де не ведуться бойові дії. Зауважує, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували реальну відсутність у позивача можливості підготувати та подати позов. Крім того, звертає увагу, що у період з 12 серпня 2022 року по 03 квітня 2023 року позивачем здійснювалася подача податкової звітності контролюючому органу, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.2 ст.312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Матеріалами справи стверджується, що 03 квітня 2023 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 липня 2022 року №7123828/44129764 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 04 серпня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 04 серпня 2021 року, поданою ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ", за датою фактичного подання 01 вересня 2021 року.

Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду. Позовну заяву залишено без руху та встановлено строк, достатній для усунення її недоліків (із зазначенням способу їх усунення) до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали шляхом сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн та подання заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, з обґрунтуванням та доказами поважності інших причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали 20 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 10 квітня 2023 року з доказами сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем зазначено, що відсутність бухгалтера на підприємстві позбавила можливості вчасно дізнатись про оскаржуване рішення. Директор ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ" не володіє спеціальними знаннями в галузі права, тим більше щодо строків звернення до адміністративного суду, з врахуванням правових висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 11 жовтня 2019 року по справі № 640/20468/18. Водночас Державна податкова служба України, надаючи роз`яснення щодо строків оскарження в суді повідомлень-рішень або інших рішень контролюючого органу, у своїх повідомленнях розміщених на офіційних сайтах в мережі Інтернет територіальних органів ДПС, зокрема, на сайті Головного управління ДПС у Хмельницькій області та на сайті Головного управління ДГІС у Запорізькій області, повідомляє наступне: "строк для звернення до суду платника податків із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу повинен визначатися за правилами п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України (1095 днів із дня отримання такого рішення), незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове вирішення спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження." Таке роз`яснення Державної податкової служби України щодо строків звернення з позовом до суду є протилежним правовим висновкам Верховного Суду, які сформовані у постанові від 11 жовтня 2019 року по справі №640/20468/18, про яку керівник позивача не знав. Водночас, Тернопільський окружний адміністративний суд розглядаючи справу №500/3278/22, ухвалою від 23 грудня 2022 року визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, та поновив позивачу строк звернення до суду в адміністративній справі, які є аналогічними обґрунтуванню поважності причин пропуску строку звернення до суду, які заявлені ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ".

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позбавлення позивача можливості вчасно звернутися в суд з позовом, та не вказано обставини, яка б об`єктивно унеможливила звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом тримісячного строку, а тому доводи позивача не спростовують наявності підстав для обмеження права позивача на звернення до суду тримісячним строком та не можуть вважатися поважними для поновлення такого строку.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Ч.1 ст.45 КАС України також передбачає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.2 ст.122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до ст.102 ПК України строк давності становить 1095 днів.

За змістом ст.102 ПК України вказаний строк застосовується під час нарахування грошових зобов`язань або під час провадження у справі про стягнення такого податку.

У даному ж випадку позивач оскаржує рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних, які за своєю суттю не є рішеннями про нарахування грошового зобов`язання.

З огляду на те, що Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, то в даному випадку застосуванню підлягають строки звернення до суду, встановлені КАС України.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №640/20468/18 дійшов висновку про те, що із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним ч.4 ст.122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Застосування скорочених строків звернення при використанні досудового порядку врегулювання спорів у податкових правовідносинах установлено законом, зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника податків та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" необхідно тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними, суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду, чи, відповідно, повернути.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 квітня 2023 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 липня 2022 року №7123828/44129764 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 04 серпня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 04 серпня 2021 року, поданою ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ", за датою фактичного подання 01 вересня 2021 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ" здійснювало адміністративне оскарження Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28 липня 2022 року №7123828/44129764 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 04 серпня 2021 року, за результатами розгляду якого прийнято рішення №31694/44129764/2 від 12 серпня 2022 року.

При цьому, позивач 03 квітня 2023 року тобто більше ніж через 7 місяців після адміністративного оскарження, за результатами розгляду якого прийнято рішення №31694/44129764/2 від 12 серпня 2022 року звернувся із позовною заявою у суд.

Колегія суддів зазначає, що при пропуску строку звернення до суду такий строк може бути поновлений лише за наявності поважних причин. При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були, чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує усіх учасників цих правовідносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без обґрунтування неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на таку неможливість звернутися в суд з позовом позивача вчасно, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви. Крім того, Тернопільський окружний адміністративний суд, у відповідності до вимог ст.12-2 та 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" не припиняв, не призупиняв своєї діяльності та продовжував здійснювати правосуддя під час запровадження в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану.

Щодо доводів апелянта про відсутність бухгалтера у Товаристві, то колегія суддів зазначає, що позивач є юридичною особою зі штатною кількістю працівників, і при відсутності бухгалтера його посадові обов`язки покладаються на інших осіб, крім того, є керівник юридичної особи.

Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції, сама по собі та обставина, що директор ТОВ "ОЛ БУД ІНВЕСТ" не володіє спеціальними знаннями в галузі права і не знав правових висновків Верховного Суду, сформованих у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №640/20468/18, не є беззаперечною підставою для поновлення строку звернення до суду.

За встановлених фактичних обставин та враховуючи наведені вище правові норми у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви, оскільки така подана з пропуском строку, встановленого ст.122 КАС України, і поважних причин пропуску строку позивач не навів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ БУД ІНВЕСТ" залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 500/1227/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді Л. Я. Гудим
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 25 січня 2024 року.