Справа № 520/13764/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 р. Справа № 520/13764/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг групп" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 23.10.23 по справі № 520/13764/23

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг групп"

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Харківській області, утворене на правах відокремленого структурного підрозділу Державної податкової служби України звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП", в якому просить стягнути до бюджету України кошти у загальному розмірі 473931,09 грн (основний платіж 260 123, 40 грн, штрафна санкція - 80294,25 грн, пеня - 133513,44 грн ) у рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" з усіх відкритих рахункових рахунків.

Рішенням Харківського оружного адміністративного суду від 23.10.2023 адміністративний позов Головного управління ДПС в Харківській області, утворене на правах відокремленого структурного підрозділу Державної податкової служби України задоволено.

Стягнуто на користь Державного бюджету України з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" суму податкового боргу в загальному розмірі 473931,09 грн (чотириста сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять одна гривні дев`ять копійок) з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

ТОВ "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП", не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає рішення суду таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи. Вказує , що ТОВ «ТСК Рисайклинг групп» зареєстроване та здійснює свою фінансово- господарську діяльність за адресою: землі Кочетокської сільради, зона № 01, комплекс будівель № 11-Б, Чугуївський район, Харківська область, 63513. У зв`язку з початком повномасштабної військової агресії проти України, початком бойових дій безпосередньо у м. Харкові, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан в Україні. Внаслідок цих обставин виникла небезпека для життя та здоров`я працівників і клієнтів підприємства, ТОВ «ТСК Рисайклинг групи» було вимушено з підстав, які від нього не залежать та на які ми були не в змозі вплинути, тимчасово зупинити свою діяльність. Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 року № 3219-1Х, який набрав чинності 01.08.2023 року, тимчасово з 1 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють передбаченні .статтями 59-60. 87-101 цього Кодексу заходи з погашення податкового боргу , що виник до 24 лютого 2022 року : щодо платників податків суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку можливих бойових дій є території можливих бойових дій,- до останнього числа місяця, в якому була припинена можливість бойових дій на відповідних територіях, а у випадку зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження. Відповідно до п.14 розділу VII Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року) Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 р. за № 453/37789, Чугуївська міська територіальна громада віднесена до такої категорії. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами та доповненнями) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за№ 1668/39004, визначено, що: територія Чугуївської міської територіальної громади ( код иА0087785), з 26.03.2022 року по теперішній час знаходиться у зоні можливих бойових дій. Таким чином, вважає, що ГУ ДПС у Харківській області порушило приписи Закону України від 30.06.2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану». Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023, ухваливши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ГУ ДПС у Харківській області відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і заявником не наведено достатніх мотивів для необхідності призначення справи до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копії апеляційних скарг, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа , підтвердженням по отримання на електрону адресу та поштовим повідомленням.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи у їх сукупності , колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань за ідентифікаційним кодом 38383324, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, податкова адреса: територія Кочетковська (землі Кочетковеької сільради, зона № 01), комплекс № 11-Б, Чугуївський р-н, Харківська область, 63513.і

Станом на дату звернення до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" має податковий борг з податку на додану вартість, який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом за податковими повідомленнями-рішеннями, у розмірі 473 931,09 грн. (основний платіж - 260 123, 40 грн., штрафна санкція - 80 294,25 грн., пеня 133 513,44 грн.), а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" № 1 від 26.06.2019, згідно акту від 20.05.2019 № 1715/20-40-14-11-10/38383324 про результати позапланової документальної виїзної перевірки з питань взаємовідносин з контрагентами, нараховано 320 749,00 грн. основного платежу (сплачено/погашено 60 625,60 грн., залишок несплаченої суми - 260 123,40 грн.) та 80 187,25 грн. штрафних санкцій;

- нараховано пені, відповідно повідомлення-рішення форми "Р" № 1 від 26.06.2019 за актом від 20.05.2019 № 1715/20-40-14-11-10/38383324 про результати позапланової документальної виїзної перевірки з питань взаємовідносин з контрагентами, у розмірі 133 513,44 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми "Н" № 4 від 13.07.2021, згідно акту від 17.06.2021 № 10602/20-40-18-14-09/38383324 про результати камеральної перевірки з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, нараховано 107,00 грн, штрафних санкцій.

Податкове повідомлення-рішення № 4 від 13.07.2021 у судовому чи адміністративному порядку не оскаржувалось, та є узгодженим.

Податкове повідомлення-рішення № 1 від 26.06.2019 оскаржувалось у судовому порядку, а саме: рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 у справі №520/12020/19 позовну заяву ТОВ "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" до ГУ ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення № 1 та № 1 від 26.06.2019. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 у справі № 520/12020/19 апеляційну скаргу ГУ ДПС на рішення ХОАС від 12.02.2020 задоволено, а рішення суду першої інстанції скасовано. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у справі № 520/8794/21 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за повторним позовом ТОВ "ТСК РИСАИКЛИНГ ГРУПП" до ГУ ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень № 1 та № 1 від 26.06.2019. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі № 520/8794/21 апеляційну скаргу ТОВ "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення форми "Р" № 1 від 26.06.2019 є узгодженим.

У встановлений ПК України строк для погашення податкового зобов`язання, підприємство не сплатило узгоджену суму грошових зобов`язань.

Наявність суми податкового боргу підтверджується даними інтегрованими картками платника податків за відповідним платежем (податком).

Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов`язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених ПК України.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені строки, сформовано та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням платнику податків ТОВ "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" податкову вимогу від 15.04.2021 №71416-13, в якій повідомлено про суму узгодженого податкового боргу. Поштове відправлення повернуто до ГУ ДПС за закінченням терміну зберігання.

Вказана податкова вимога у судовому порядку не оскаржувалась. З моменту формування податкової вимоги по теперішній час податковий борг платника податків існував не припиняючись, у зв`язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

податкове зобов`язання платника податків, вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

Даних щодо сплати відповідачем податкової заборгованості у розмірі 473931,09 грн. на дату розгляду справи суду не надані.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим.

Колегія суддів , перевіривши доводи апеляційної скарги , звертає увагу на те , що товариство відповідача не заперечує проти наявності податкового боргу у розмірі 473931,09 грн , який виник до 24 лютого 2022 року, та вказує на порушення ГУ ДПС у Харківській області приписів Закону України від 30.06.2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану».

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового Кодексу України (далі ПКУ) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПКУ.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення (п. 59.1 ст. 59 ПКУ).

Податкова вимога письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Погашення податкового боргу платника податків врегульовано Главою 9 ПКУ.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПКУ з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених ПКУ, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або повноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п. 89.3 ст. 89 ПКУ).

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПКУ передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПКУ орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, для стягнення податкового боргу з платника податку, що є фізичною особою підприємцем (далі ФОП), необхідне відповідне рішення суду, яке з урахуванням вимог п. 87.11 ст. 87 ПКУ підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Колегія суддів враховує принципи податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4. п.4.1. ст. 4 ПК України).

Відповідно п.56.21 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Колегія суддів зазначає, що юридична конструкція норми п.56.21 ст. 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Більше того, наведеною нормою охоплюються не лише очікування платника, запровадженням у податковому законодавстві цієї презумпції як принципу (основної засади) накладається відповідний таким очікуванням обов`язок вибору визначеного нею варіанту поведінки і контролюючим органом, і судом.

При цьому тягар доведення хибності (відсутності правових підстав) обраного платником варіанту поведінки покладається законом на контролюючий орган.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2021 року у справі №380/671/20.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (далі Закон № 3219- ІХ) , який набрав чинності 01.08., зокрема п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ доповнено п. 69.40, відповідно до якого встановлено, що тимчасово, з 01 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 ПКУ заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022 року, зокрема, щодо платників податків ФОП (у тому числі осіб, які провадять незалежну професійну діяльність), місцем проживання яких є тимчасово окуповані російською федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація або бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Дати завершення тимчасової окупації, завершення бойових дій, та дати припинення можливості бойових дій визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами).

Таким чином, Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності 01.08.2023, введено в дію мораторій щодо не здійснення заходів з погашення податкового боргу, встановлений підпунктом 69.40 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ для платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку можливих бойових дій є території можливих бойових дій.

З матеріалів справи вбачається , що ТОВ «ТСК Рисайклинг групп» зареєстроване та здійснює свою фінансово- господарську діяльність за адресою: землі Кочетокської сільради, зона № 01, комплекс будівель № 11-Б, Чугуївський район, Харківська область, 63513.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами та доповненнями) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за№ 1668/39004, визначено, що:

територія Чугуївської міської територіальної громади ( код иА0087785), з 26.03.2022 року по теперішній час знаходиться у зоні можливих бойових дій. Відомості про припинення можливих бойових дій на цій території відсутні.

Таким чином, до платників податків ФОП, податковою адресою/місцем проживання яких є тимчасово окуповані російською федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, контролюючі органи тимчасово (до настання вищезазначених подій) не застосовують заходи зі стягнення (погашення) податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022 року.

Конституційним Судом України у Рішенні від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001 зазначено, що Конституція України в частині першій статті 58 закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто , в даному випадку Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності 01.08.2023, відбулось пом`якшення відповідальності платниками податку - введено в дію мораторій щодо не здійснення заходів з погашення податкового боргу, встановлений підпунктом 69.40 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ для платників податків - суб`єктів господарювання, податкова адреса яких станом на дату початку можливих бойових дій є території можливих бойових дій.

Згідно вимог частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп-99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України, а також принципів застосування норм Конвенції з прав людини Європейським судом з прав людини, принцип стабільності передбачає, що окрім того, що норми права повинні бути чіткими та точними, вони повинні бути передбачуваними для суб`єкта на якого вони розповсюджуються.

В окремих ситуаціях, коли цього вимагають принципи правової визначеності та захисту законних очікувань, може виникнути необхідність запровадити перехідні положення відповідно до обставин, однак, у даній ситуації цього зроблено не було.

Принцип стабільності податкового законодавства слугує реалізації правової визначеності. Стабільність податкового законодавства передбачає законні очікування платника податку щодо незмінності правового режиму оподаткування. У рішенні ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року зазначено, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може виступати у формі не лише майна, а й «виправданих очікувань» від ефективного використання права власності.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що в умовах дії воєнного стану, з огляду на діюче станом на час подання даного позову до суду законодавство та діючий станом на момент розгляду справи Закон України від 30 червня 2023 року № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності 01.08.2023, яким п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ доповнено п. 69.40, відповідно до якого встановлено, що тимчасово, з 01 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 ПКУ заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022 року, зокрема, щодо платників податків ФОП (у тому числі осіб, які провадять незалежну професійну діяльність), місцем проживання яких є тимчасово окуповані російською федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація або бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях, позивач опинився в ситуації правової невизначеності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те , що станом на дату прийняття рішення судом першої та апеляційної інстанції діє п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ, відповідно до якого встановлено, що тимчасово, з 01 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють передбачені статтями 59 - 60, 87 - 101 ПКУ заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022 року, зокрема, щодо платників податків ФОП (у тому числі осіб, які провадять незалежну професійну діяльність), місцем проживання яких є тимчасово окуповані російською федерацією території України або території, на яких ведуться активні бойові дії, або території можливих бойових дій, до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація або бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях, колегія суддів вважає можливим застосування п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ до спірних правовідносин.

Саме з наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови у задоволенні позову.

Крім того , колегія суддів звертає увагу , що для платників податків, відносно яких контролюючим органам не застосовуються заходи стягнення згідно з п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ, зупиняється перебіг строків давності, визначених п. 102.4 ст. 102 ПКУ. Тому , податковий орган , не позбавлений правом на застосування заходів стягнення (звернення до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП" про стягнення до бюджету податкового боргу у розмірі 473931,09 грн) з наступного числа за останнім числом місяця, в якому буде завершена тимчасова окупація або завершені бойові дії, або припинена можливість бойових дій на відповідних територіях.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, колегія суддів зважає на висновок Великої Палати Верховного Суду, яка неодноразово звертала увагу судів, що відповідно до принципу jura novit curia (суд знає закони) неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 265/6582/16-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц.

Цей принцип означає, що суд може самостійно, безвідносно до посилань сторін, обирати і застосовувати норми права до фактичних обставин спору. Саме таке тлумачення принципу jura novit curia (суд знає закони) наведено у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 у справі № 600/2019/21-а.

Так, діючи в межах позовних вимог, з огляду на завдання суду та унормовані ч. 3 ст. 2 КАС України принципи адміністративного судочинства, зокрема, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд встановлює правову природу правовідносин сторін на підставі належно доведених сторонами обставин, в результаті чого визначає норму права, що підлягає застосуванню. Такі повноваження суду носять імперативний характер, що означає обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам та визначити релевантну норму.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 520/13764/23 скасувати.

Прийняти нове судове рішення , яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош О.В. Присяжнюк