Справа № 201/2989/23
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/201/49/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Покопцевої Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій та постанови незаконними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 04.03.2023р. , близько 10.20год., він керував автомобілем марки Skoda Octavia по вул. Рощинській в м. Дніпрі в напрямку м. Новомосковська.

Його автомобіль було запинено працівниками поліції, які не пояснили йому причину зупинки, правову складову для перегляду документів, пункт ПДР України, який позивач порушив, а також не було роз?яснено право на безоплатну правову допомогу з боку держави.

Позивач допускає те, що капітан патрульної поліції не був при виконанні своїх службових обов?язків, оскільки у держслужбовця були присутні порушення форми одягу (відсутність головного убору), а також позивач може припустити відсутність жетона на уніформі, оскільки побачивши поліцейського, спершу не помітив його.

При зупинці позивача був присутній не лише капітан патрульної поліції, який «керував» на місці події та «виписував постанову», а й лейтенант поліції, який не представившись, стояв поруч та прохав позивача показати наповнення багажнику транспортного засобу Skoda Octavia та трогав речі, які там лежали.

Працівники поліції при зупинці позивача не назвали ні свого прізвища, ні посади, і, як наслідок, порушили встановлені ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» обов?язки.

Надалі постановою інспектора, в особі молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Дніпро серія НОМЕР_1 від 04.03.2023 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400грн за ч. 4 ст. 126 КУПАП.

При винесенні постанови працівниками поліції позивачу попередньо не було роз?яснено права і свободи людини і громадянина, які захищаються судом (ст. 55 Конституції України), право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (ст. 56 Конституції України), право на професійну правничу допомогу (ст. 59 Конституції України), а також право на відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім?ї чи близьких родичів.

Розгляд справи провів один інспектор (капітан), а постанову виніс інший (молодший лейтенант ОСОБА_2 ). Винесення постанови іншою посадовою особою, ніж та, що проводила розгляд справи, є протиправним.

У оскаржуваній постанові серії EAC № 6627588 про адміністративне правопорушення від 04.03.2023 року в порушення статті 283 КупАП не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

На підставі викладеного просить визнати дії інспектора, в особі молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Дніпро щодо складання постанови серії ЕДС N6627588 про адміністративне правопорушення від 04.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 тисяч 400 гривень за порушення ч. 4 статті 126 КупАП незаконними; визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕА No6627588 про адміністративне правопорушення від 04.03.2023 року, а провадження по справі закрити.

24.04.2023р. від Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив, яким позов не визнано.

Зазначено, що 04.03.2023 інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 2 Управління Бондарчук Миколою Сергійовичем (надалі - інспектор), винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн., в якій зазначено про те, що останній, керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, державний номер НОМЕР_2 , в м. Дніпрі, по вул. Рощинська (Гайова), в районі будинку 11А, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України.

Постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожного руху.

Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної лужби цивільного захисту - технічний талон); г) Чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов?язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п 2.4. «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред?явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Для виконання поліцейськими покладених на них обов?язків їм надається право відповідно до законодавства зупиняти і перевіряти у водіїв транспортних засобів документи, перелік яких наведено у пункті 2. 1 Правил дорожнього руху України. Водій не зобов?язаний передавати свої документи поліцейським, достатньо їх пред?явити для ознайомлення, тобто співробітник повинен мати змогу роздивитися особисті дані водія і технічні дані транспортного засобу.

Під час зупинки водій має дотримуватися всіх Правил дорожнього руху, що стосуються зупинок транспортних засобів у межах дороги, винятками можуть бути випадки зупинки на вимогу поліцейського, який може вказувати водіям місця для зупинки, на яких зазвичай зупинка та стоянка заборонені.

Частиною 4 cт. 126 КУпАП передбачено що, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз?яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи.

При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та y встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області по справі N 559/2575/22 від 07.11.2022р. позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн. і позбавлено право керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Необхідно зауважити, що рапорт являється письмовим поясненням посадової особи (інспектора) безпосередньо керівництву стосовно обставин справи та несе в собі офіційний, доповідний характер. Аналізуючи рапорт інспектора, останній вказав прізвище ініціали правопорушника, дату вчинення правопорушення, та інші дані, які збігаються з тим, що зазначено в постанові інспектора. Оскільки пояснення викладені в рапорті є стабільними та об?єктивними, то рапорт необхідно вважати видом письмового доказу.

В основу прийнятого інспектором рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення відносно нього оскаржуваної постанови були покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху України.

Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Позаяк в суду були відсутні докази його отримання відзиву, направлена позивачу ухвала про відкриття провадження повернута суду неврученою із довідкою пошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, з відміткою на конверті, що він служить в ЗСУ а 02.05.2023р. суду поданий відзив на позов від того ж відповідача, який за змістом є тотожним отриманому 24.04.2023р., то суд листом повідомив позивача про отримання відзиву і запропонував подати відповідь на відзив, а відповідачу надати докази направлення відповіді на відзив позивачу і подати заперечення.

Оскільки з 01.03.2023р. головуючого обрано слідчим суддею, з початком періоду відпусток, в період з 01.07.2023р. по 08.09.2023р. в провадження надійшло 1 755 клопотань слідчих/прокурорів 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та скарг, розгляд яких є невідкладним.

За положеннями ч.8 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідчий суддя не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції, проте здійснення ним повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні враховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення.

З 11.09.2023 по 29.09.2023р.р. головуючий перебував у щорічній відпустці.

На пропозицію суду інших заяв від сторін не надійшло.

Відтак справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 cт. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Постановою серії ЕДС № 6627588 від 04.03.2023р позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400грн.

Ч.4 ст. 126 КупАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області по справі № 559/2575/22 від 07.11.2022р. позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107224076).

За правилами ч.4 ст.291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова не оскаржувалася і набрала законної сили 18.11.2022р.

Згідно цієї постанови, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №344939 від 12.10.2022, який складено на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, мається, зокрема, підпис ОСОБА_1 та його власноручно написані пояснення «Винний», і результат тесту №2109 від 12.10.2022, згідно якого цього ж дня о 01 год. 59 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 0,98проміле.

Відтак позивач не міг не знати, що стосовно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП, адже він зазначав в ньому свої пояснення, ухилився від явки в судове засідання Дубенсього районного суду Рівненської області на розгляд протоколу.

Бути присутнім в суді є його правом, зокрема, для доведення невинуватості, а розгляд справ про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не передбачає обов`язкової участі порушника.

Керування 04.03.2023р. автомобілем позивач не заперечує.

Згідно відеозапису, поданого представником відповідача, причиною зупинки автомобіля, власником якого є та керував позивач, стала наявність в поліцейських інформації про позбавлення його права керування транспортники засобами. Підійшовши до машини, поліцейський представився. Позивач не заперечував своєї обізнаності стосовно того, що позбавлений права керування в 2022р., пояснив, що йому треба було їхати і він взяв машину в дружини, бо на таксі дорого, тобто не був у стані крайньої необхідності. Після того, як поліцейські назвали йому суму штрафу, запитував в них, «чи можна без штрафу якось» (дослівно). Причиною огляду багажнику машини є наявність у ньому зброї (магазину), і позивач не заперечував проти огляду. Порядок оскарження постанови та строк сплати штрафу роз`яснений.

Таким чином, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, і при складанні оскаржуваної постанови він її не заперечував, рівно як і у позові не заперечує.

Відтак у інспектора були наявні правомірні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Керуючись ст.ст. 126, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій та постанови незаконними та скасування постанови

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду впродовж 10 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева