Справа № 260/4738/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/4738/23 пров. № А/857/20241/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, ухвалене суддею Калинич Я.М. у м. Ужгороді, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 260/4738/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг в сумі 73673,55 грн.

31 липня 2023 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 , податковий борг в сумі 73673,55 грн.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підставно звернувся з позовом про стягнення податкового боргу з відповідачки, який виник внаслідок несплати відповідачкою узгоджених податкових зобов`язань. Суд погодився із доводами позивача про те, що податкові зобов`язання, самостійно визначені податковим органом в податкових повідомленнях-рішеннях є узгодженими, оскільки відповідачка отримала податкові повідомлення-рішення і не оскаржила їх.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила відповідачка, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачка зазначає те, що податкові зобов`язання, які визначені у податкових повідомленнях-рішеннях є неузгодженими, оскільки позивач надіслав податкові повідомлення-рішення не за адресою проживання відповідачки. Ця обставина встановлена Закарпатським окружним адміністративним судом у рішенні від 14.11.2022 року по справі № 260/3034/22. Після цього рішення суду, позивач повторно надіслав податкову вимогу за зареєстрованою адресою проживання відповідачки: АДРЕСА_1 . Однак, податкові повідомлення-рішення за цією адресою не надіслані повторно. Крім того, відповідачка вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 05 грудня 2018 року Головне управління ДФС у Закарпатській області проведело невиїзну позапланову документальну перевірку з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору по отриманому у 2016 році від АТ «Укрсиббанк» доходу, за результатом якої склала акт від 12.12.2018 року № 1235/07-16-13-05/ НОМЕР_1 .

На підставі акта перевірки позивач 08.02.2019 року прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № , на підставі якого визначено грошове зобов`язання за платежем 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 56345,65 грн., в т.ч. за основним платежем 45076,52 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 11269,13 грн.

- № , на підставі якого визначено грошове зобов`язання за платежем 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 170,00 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями 170,00 грн.

- № , на підставі якого визначено грошове зобов`язання за платежем 30 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 4695,48 грн., в т.ч. за основним платежем 3756,38 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 939,10 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались відповідачкою в адміністративному та судовому порядку.

Також відповідачці була нарахована пеня в сумі 11503,77 грн., на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 03.04.2019 року, та пеня в сумі 958,65 грн., на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 03.04.2019 року.

У зв`язку із тим, що відповідачка не сплатила узгоджену суму грошового зобов`язання позивач звернувся із позовом про стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з п. п. 58.2, 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК України, податковим боргом вважається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Апеляційний суд з`ясував, що податкові повідомлення-рішення від 08.02.2019 року № , № , № не вручені відповідачці, оскільки надіслані не на її податкову адресу. Аналогічно і податкова вимога від 16 квітня 2019 року № 16019-50.

Вказані обставини встановлені у рішенні Закарпатського окружного адміністративного від 14 листопада 2022 року у справі № 260/3034/22, яке набрало законної сили 03 квітня 2023 року та, відповідно до статті 78 КАС України, не доказуються у даній справі.

Апеляційний суд встановив, що після набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного від 14 листопада 2022 року у справі № 260/3034/22, позивач повторно 25.11.2022 року надіслав податкову вимогу від 16 квітня 2019 року № 16019-50 на адресу: вул. В. Чорновола, 31/52, м. Ужгород, Закарпатська область.

Однак, 20.12.2022 року поштове відправлення № 852 від 25.11.2022 року повернулося на адресу знаходження відповідачки із відміткою поштового відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

В такому випадку, відповідно до статті 42 ПК України, податкова вимога вважається врученою.

Податкові повідомлення-рішення від 08.02.2019 року № , № , № позивач повторно відповідачці не надсилав.

В контексті наведеного, апеляційний суд зауважує, що, відповідно до пункту 59.1 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається, у разі коли у платника податків виник податковий борг.

Водночас, як зазначено вище, податковий борг у платника податків виникає через несплату, у встановлений ПК України строк, визначених у податкових рішеннях податкових зобов`язань.

Апеляційний суд встановив, що податкові повідомлення-рішення від 08.02.2019 року № , № , № не вручені відповідачці, отже, зазначені в них суми податкових зобов`язань є неузгодженими та не можуть вважатися податковим боргом.

Зважаючи на те, що у відповідачки податковий борг не виник, то позивач безпідставно звернувся із цим позовом.

Цей висновок є підставою для відмови в задоволенні позову.

Що стосується строку звернення до суду із цим позовом, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідачка стверджує, що позивач пропустив строк звернення до суду визначений абзацом 2 частиною 2 статті 122 КАС України, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Водночас, цією нормою також передбачено, що цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно п. 102.9. ст. 102 Податкового кодексу України, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжений відповідно до законодавства та триває по сьогодні.

Також, абзацом 11 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СOVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 дію карантину через СOVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.

Отже, станом на дату подання адміністративного позову, зупинено строки давності визначені нормами Податковим кодексом України, в тому числі і строк звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу, що визначений ст. 102 Податкового кодексу України.

Таким чином позивач не пропустив строк звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та прийняв невірне рішення про задоволення позову, то це рішення необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року в справі № 260/4738/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених статтею 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 25.01.2024 року