Справа № 205/6252/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2024 року м. Дніпросправа № 205/6252/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року (суддя Бізяєва Н.О.) у справі №205/6252/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора четвертої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полції України Пещиди Дмитра Андрійовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії інспектора четвертої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полції України Пещиди Д.А.;

скасувати постанову серія ЕАС № 7053055 від 25.05.2023 р. про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху на ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, посилався на необґрунтованість та неправомірність оскарженого рішення, оскільки винесене відповідачем за відсутності події та складу правопорушення, без наявності доказів вчинення такого.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року позов задоволено частково, а саме:

скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАС № 7053055 від 25.05.2023 року, винесену інспектором четвертої роти третього батальону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної полції України Пещидою Дмитром Андрійовичем, згідно якої на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Доводи скаржника фактично зводяться до того, що під

час винесення оскаржуваного рішення поліцейський діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем адміністративного правпорушення, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем не було доведено факт вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що такий факт підтверджено відеозаписом, зроблений камерою вуличного спостереження «безпечне місто».

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, щопостановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7053055 від 25.05.2023р., позивач ОСОБА_1 , 25.05.2023 року о 20-06 год. в м. Дніпро, вул.. Леніна, буд. 4 керував транспортним засобом «DACIA LOGAN» д/з НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР. До постанови додається: 472236 відео з камер безпечного міста.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2.3.в. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Приписами ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, порушення правил користування ременями безпеки створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Так, за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як на підтвердження встановленого факту порушення позивачем ПДР відповідач посилався на відеозапис зроблений камерою вуличного спостереження «безпечне місто».

Вказаний відеозапис обгрунтовано не прийнято судом першої інстанції як належний та допустимий доказ у справі.

Так, дослідження вказаного відеозапису встановлено, що камера вуличного спостереження розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У свою чергу, згідно оскаржуваної постанови, позивач вчинив адміністративне правопорушення за адресою: вул.Леніна. З приводу зазначеної інспектором патрульної поліції адреси в оскаржуваній постанові слід зазначити те, що в м.Дніпрі вулиці Леніна не існує. Вказана назва була перейменова і на теперішній час колишня вулиця Леніна має назву Воскресенська. Але, відеозапис, на який посилався відповідач, не містить інформації і про вчинення позивачем адміністративного правопорушення на вул.Воскресенська, оскільки камера вуличного спостереження знаходиться за іншою адресою.

Таким чином, вказаний відеозапис не підтверджує інформацію, зазначену в спірній постанові, а отже не може бути допустимим доказом вини позивача у вчиненні правопорушенні.

Оскільки інших доказів відповідачем суду надано не було, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем було не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив те, що рапорт поліцейського не визначається КУпАП як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що позивач не заперечував факту скоєння правопорушення, що підтверджується записом портативної відеокамери поліцейського, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки по-перше: відеозаписом не зафіксовано факту порушення позивачем п. 2.3.в. ПДР України, а по-друге, позивач не зазначав, що під час руху транспортного засобу не був пристебнутий ременем безпеки. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відеозапис фіксує інші дії поліцейського, яким відмовлено у реалізації позивачем права на правову допомогу, але вказаним діям судом апеляційної інстанції, з огляду на недоведеність самого факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оцінка не надається.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року у справі №205/6252/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25.01.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк