Справа № 380/23242/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 рокусправа № 380/23242/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, у якому заявлено позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за період з 01.06.2022 по 24.08.2022, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за період з 01.06.2022 по 24.08.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби, позивач отримав поранення. В довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 22.11.2022 № 10014 зазначено: « 13 квітня 2022 року одержав Закритий багатоуламковий перелом великого та малогомілкової кісток зі зміщенням уламків. Відкритий перелом нігтьової фаланги четвертого пальця стопи з дефектом м`яких тканин. 13 квітня 2022 року близько 21 години 30 хвилин під час ведення бою в районі населеного пункту Ольгівка - Дружелюбівка, Харківської області отримав бойове травмування. Евакуйований до лікарсько-сестринської бригади населеного пункту Лиман, Донецької області. Обставини отримання бойового травмування військовослужбовцем пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини». У зв`язку з отриманням бойового поранення позивач проходив лікування. Відповідно до виписки з історії хвороби № 1637 позивач був госпіталізований 13.04.2022 та виписаний 14.04.2022. Відповідно до виписного (перевідного) епікризу № 4067 позивач перебував на стаціонарі з 14.04.2022 по 22.04.2022. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1510 позивач перебував на стаціонарі з 27.04.2022 по 13.05.2022. Відповідно до довідки від 13.05.2023 № 836 позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Відповідно до сумісного огляду від 21.06.2022 позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (з 21.06.2022 до 20.07.2022). Відповідно до сумісного огляду від 26.07.2022 позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (з 26.07.2022 до 24.08.2022). Відповідно до свідоцтва про хворобу № 4944 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через шість місяців. Крім того, відповідно до довідки ВЛК від 09.05.2023 № 4283 травма позивача, згідно класифікації тяжкості отриманих травм, відноситься до тяжких (наказ МОЗ № 370 від 04.07.2007).

У позові представник позивача наголошує, що відносно позивача військовою частиною НОМЕР_1 видавались накази, зокрема: 09.06.2022 № 154 (вважати таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою у місто Львів Львівської області на 02 дні з 10 по 11 червня 2022 року, підстава: рапорт та довідка ВЛК № 836 від 13.05.2022); 13.06.2022 № 157 (вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою 13 червня 2022 року); 22.07.2022 № 204 (вважати таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою у місто Львів Львівської області на 29 днів з 28 липня по 25 серпня 2022 року, підстава: рапорт та довідка ВЛК № 3258 від 26.07.2022); 30.08.2022 № 239 (вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою 30 серпня 2022 року, а також вважати таким, що самовільно залишив частину та знято з продовольчого забезпечення); 31.08.2022 № 240 (вважати таким, що повернувся після самовільного залишення частини та зараховано на продовольче забезпечення).

Позивач стверджує, що у зв`язку з лікуванням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, він набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., за періоди перебування у відпустці за станом здоров`я, а саме з 01.06.2022 по 24.08.2022; просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 09.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивачу виплачувалась додаткова винагорода за такі періоди: за червень 2022 року (у липні 2022 року) в сумі 30000 грн. (з розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно дням); в грудні 2022 року відбулась доплата додаткової винагороди (розрахунку 100000 грн.) на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення) за період з 01.06.2022 по 07.06.2022 в сумі 16333,34 грн; за липень 2022 р. (у серпні 2022 року) в сумі 30000 грн. (з розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно дням); за серпень 2022 р згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1182-АД від 30.08.2022 додаткова винагорода не виплачувалась у зв`язку з самовільним залишенням військової частини молодшим сержантом ОСОБА_1 . У березні 2023 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 480-ОД від 12.02.2023 самовільне залишення військової частини у серпні 2022 року було спростовано і відповідно була донарахована додаткова винагорода у сумі 30000 грн. (з розрахунку 30000 грн. на місяць пропорційно дням) за серпень 2022 року й здійснена доплата такої додаткової винагороди у квітні 2023 року (сума зарахована на картковий рахунок військовослужбовця за вирахуванням військового збору склала 29550 грн).

Відповідач стверджує, що додаткова винагорода позивачу виплачена у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби, позивач отримав поранення. Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 22.11.2022 № 10014 ОСОБА_2 13 квітня 2022 року одержав закритий багатоуламковий перелом великого та малогомілкової кісток зі зміщенням уламків. Відкритий перелом нігтьової фаланги четвертого пальця стопи з дефектом м`яких тканин. 13 квітня 2022 року близько 21 години 30 хвилин під час ведення бою в районі населеного пункту Ольгівка - Дружелюбівка, Харківської області ОСОБА_1 отримав бойове травмування. Евакуйований до лікарсько-сестринської бригади населеного пункту Лиман, Донецької області. Обставини отримання бойового травмування військовослужбовцем пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

У зв`язку з отриманням бойового поранення позивач проходив лікування. Відповідно до виписки з історії хвороби № 1637 позивач був госпіталізований 13.04.2022 та виписаний 14.04.2022.

Відповідно до виписного (перевідного) епікризу № 4067 позивач перебував на стаціонарі з 14.04.2022 по 22.04.2022.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1510 Позивач перебував на стаціонарі з 27.04.2022 по 13.05.2022.

Відповідно до довідки від 13.05.2023 № 836 позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до сумісного огляду від 21.06.2022 позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (з 21.06.2022 до 20.07.2022).

Відповідно до сумісного огляду від 26.07.2022 позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (з 26.07.2022 до 24.08.2022).

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 4944 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через шість місяців.

Відповідно до довідки ВЛК від 09.05.2023 № 4283 травма позивача, згідно класифікації тяжкості отриманих травм, відноситься до тяжких (наказ МОЗ № 370 від 04.07.2007).

Відносно позивача військовою частиною НОМЕР_1 видавались накази, зокрема: 09.06.2022 № 154 (вважати таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою у місто Львів Львівської області на 02 дні з 10 по 11 червня 2022 року, підстава: рапорт та довідка ВЛК № 836 від 13.05.2022); 13.06.2022 № 157 (вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою 13 червня 2022 року); 22.07.2022 № 204 (вважати таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою у місто Львів Львівської області на 29 днів з 28 липня по 25 серпня 2022 року, підстава: рапорт та довідка ВЛК № 3258 від 26.07.2022); 30.08.2022 № 239 (вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою 30 серпня 2022 року, а також вважати таким, що самовільно залишив частину та знято з продовольчого забезпечення); 31.08.2022 № 240 (вважати таким, що повернувся після самовільного залишення частини та зараховано на продовольче забезпечення).

Згідно інформації наданої відповідачем, підтвердженої долученими доказами позивачу виплачена додаткова грошова винагорода у спірний період у таких розмірах:

за червень 2022 року (у липні 2022 року) в сумі 30000 грн. (з розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно дням); в грудні 2022 року відбулась доплата додаткової винагороди (розрахунку 100000 грн.) на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні після отриманого поранення) за період з 01.06.2022 по 07.06.2022 в сумі 16333,34 грн;

за липень 2022 р (у серпні 2022 року) в сумі 30000 грн. (з розрахунку 30000 грн на місяць пропорційно дням);

за серпень 2022 р згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1182-АД від 30.08.2022 додаткова винагорода не виплачувалась у зв`язку з самовільним залишенням військової частини молодшим сержантом ОСОБА_1 . У березні 2023 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 480-ОД від 12.02.2023 самовільне залишення військової частини у серпні 2022 року було спростовано і відповідно була донарахована додаткова винагорода у сумі 30000 грн. (з розрахунку 30000 грн. на місяць пропорційно дням) за серпень 2022 року й здійснена доплата такої додаткової винагороди у квітні 2023 року (сума зарахована на картковий рахунок військовослужбовця за вирахуванням військового збору склала 29550 грн).

Позивач не погодившись з не нарахуванням і невиплатою йому у збільшеному розмірі винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у спірний період звернувся з цим позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі ст.1 Закон 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За змістом ст.9 ч.1-4 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Так, п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до п.1 цієї Постанови №168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Згідно матеріалів справи позивач під час проходження військової служби отримав поранення, що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 22.11.2022 № 10014.

Відповідно до довідки ВЛК від 09.05.2023 № 4283 травма позивача, згідно класифікації тяжкості отриманих травм, відноситься до тяжких (наказ МОЗ № 370 від 04.07.2007).

У спірний період з червня по серпень 2022 року позивач перебував на лікуванні у зв`язку з хворобою. У цей період щодо позивача видавалася накази про надання йому відпустки у зв`язку з хворобою.

Згідно Постанови № 168 позивач набув право на отримання додаткової грошової винагороди у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Згідно долучених до справи доказів, у період червень-серпень 2022 року позивачу виплачувалась додаткова грошова винагорода з розрахунку 30000 грн. щомісячно.

Відповідач не обґрунтував з яких підстав позивачу не було нараховано та не було виплачено додаткову грошову винагороду у збільшеному розмірі за період перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок отриманого ним поранення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем та відповідачем, суд доходить висновку, наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, не надав доказів понесення інших судових витрат, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у період з 01.06.2022 по 24.08.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Крутько О.В.