Справа № 620/11850/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 січня 2024 року Чернігів Справа № 620/11850/23

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 620/11850/23,

У С Т А Н О В И В:

У провадження Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа № 620/11850/23.

Позивач (заявник) звернувся до суду в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, із заявою (вх. № 2513/24 від 16.01.2024), в якій просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії з 01.01.2022 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 у справі № 620/11850/23 та зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області виконати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 у справі № 620/11850/23 провести йому перерахунок та виплату з 01.01.2022 пенсії та при подальших перерахунках пенсії на підставі довідки Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.03.2023 № ФЧ 49926, станом на 01.01.2022, без обмеження її виплати максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 17.01.2024 заяву призначено до розгляду у письмовому провадженні.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо поданої заяви пояснення не надано.

Розглянувши вказану заяву, суд встановив.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 ст. 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу зазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Так, згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.11.2023, що набрало законної сили, позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2022 на підставі довідки Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.03.2023 № ФЧ 49926 про розмір грошового забезпечення, станом 01.01.2022 без обмеження її виплати максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.02.2022 здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.03.2023 № ФЧ 49926, станом на 01.01.2022, без обмеження її виплати максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

03.01.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 26.12.2023 у справі №620/11850/23 та боржнику надано 10 днів для виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

При цьому суд зазначає, що про протиправність може свідчити саме рішення, дії або бездіяльність відповідача при виконанні рішення суду.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Як вже встановив суд, 03.01.2024 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 26.12.2023 у справі №620/11850/23 та боржнику надано 10 днів для виконання рішення суду, заявник звернувся до суду із вказаною заявою 13.01.2024, що підтверджується відповідним штампом на конверті, тобто до закінчення строку, наданого боржнику, для виконання рішення суду.

Отже, зміст конкретних обставин, хронологія та послідовність дій позивача (заявника) не дають підстав дійти висновку, які б зобов`язували суд ухвалити відповідне рішення. У контексті викладеного можна узагальнити, що звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, коли заявник не дочекався виконання рішення суду у примусовому порядку на підставі Закону № 1404-VIII, - є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про залишення заяви позивача (заявника) без задоволення.

Керуючись статтями 248, 256, 293 - 297, 383 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (вх. № 2513/24 від 16.01.2024) залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко