Справа № 400/8052/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2024 р. справа № 400/8052/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у порядку письмового провадження, розглянув заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

У рішенні суд вирішив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" від 21.07.2021 року № 33/35-Б-84;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" від 21.07.2021 року № 33/35-Б-84, з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати пенсію з листопада 2019 року - відмовити.

Рішення набрало законної сили з 22.02.2022 року.

Виконавчий лист видано судом 07.06.2022 року.

08.08.2023 року позивач подав заяву про встановлення судового контролю, в якій просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 21.01.2022 року. Заява позивача мотивована тим, що на виконання рішення суду відповідачем виплачується пенсія в новому розмірі, а також нараховано кошти в сумі 138 179,90 грн., але виплату донарахованих коштів не здійснено.

Ухвалою від 18.08.2023 року суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.

30.08.2023 року позивач повторно подав заяву про встановлення судового контролю аналогічного змісту, в якій просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 21.01.2022 року.

Ухвалою від 06.10.2023 року суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.

27.11.2023 року позивач втретє подав заяву про встановлення судового контролю. Заява мотивована тим, що з липня 2022 року відповідач здійснює виплату пенсії позивачу в новому розмірі, здійснив перерахунок пенсії на підставі рішення суду і донарахував кошти в сумі 138 179,90 грн., але виплату вказаної суми донарахованої пенсії до цього часу не здійснив. 07.11.2023 року позивачем було отримано лист від 31.10.2023 року, яким повідомлено про вчиненні виконавчі дії щодо виконання судового рішення та про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 69400826 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", що свідчить про вичерпання органом державної виконавчої служби своїх можливостей щодо виконання вказаного судового рішення та завершення процедури примусового виконання рішення без його фактичного виконання.

Відповідач подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Вирішуючи заяву позивача, суд враховує наступне.

Згідно з ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 823/175/17, від 23.06.2020 року у справі № 802/357/17-а.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач 30.08.2023 року вже звертався до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

06.10.2023 року судом відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю.

Ухвала набрала законної сили 06.10.2023 року, в апеляційному порядку оскаржена не була.

Суд роз`яснює позивачеві, що в разі незгоди зі змістом ухвали про відмову у встановленні судового контролю, він має право оскаржити таку ухвалу в порядку апеляційного провадження, а не подавати нову заяву у порядку ст. 382 КАС України аналогічного змісту.

Виконавчий лист, що виданий для виконання судового рішення, ухваленого в даній справі, перебував на виконанні у відповідному органі державної виконавчої служби, на який покладений обов`язок примусового виконання судового рішення та вжиття для цього заходів примусового виконання рішень, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

25.09.2023 року державним виконавцем скеровано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.09.2023 року ВП № 69400826 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 400/8052/21, виданого 07.06.2022 року Миколаївським окружним адміністративним судом, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження заявником вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 31.08.2009 року № 21-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 року № 35-1), зареєстрованого в Мін`юсті України 23.09.2009 року за № 897/16913, за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.

Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

З урахуванням зазначеного, проведення виплати заборгованості не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема ГУ ПФУ в Миколаївській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Системний аналіз наведених правових норм також дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Згідно клопотання відповідача, поданого до суду 25.01.2024 року, відомості щодо заборгованості за рішенням суду від 21.01.2022 року внесено Головним управлінням до "Реєстру судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (відповідні докази додано), виплата якої буде здійснена в межах бюджетних призначень в порядку черговості набрання рішеннями суду законної сили.

Дослідивши клопотання відповідача та додані докази, суд встановив, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , розмір пенсії склав 10 430,26 грн., яка виплачується позивачу з липня 2022 року.

Погашення заборгованості за рішенням суду реалізується в межах наданих відповідачу асигнувань.

Вказане свідчить про відсутність у відповідача наміру на ухилення від виконання судового рішення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що за умови не встановлення судового контролю, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, оскільки у суду відсутні фактичні та правові підстави для реалізації свого диспозитивного права щодо покладення на відповідача обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 241, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз