Справа № 600/8117/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/8117/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- стягнути з Держави Україна в особі Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, завданої пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та другим реченням абзацу третього пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури №113ІХ від 19.09.2019р., які визнанні неконституційними рішеннями Конституційного Суду України №60р/2020 від 26.03.2020р. та №8-р(ІІ)/2023 від 13.09.2023р., за період з 01.07.2015р. по 13.09.2023р. у сумі 5060574,07 гривень.;

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 заробітної плати з 14.09.2023 р. по 16.11.2023р. в порядку та в розмірах визначених ст.81 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 р.

- зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період з 14.09.2023 р. по 16.11.2023р., із врахуванням положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014р. та виплатити різницю між належною до сплати та фактично отриманою заробітною платою.

Ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху.

На виконання вказаної ухвали суду позивач надав пояснення в яких зазначив, що матеріальна шкода була завдана не внаслідок незаконних дій, рішень чи бездіяльності відповідача, а внаслідок застосування ним норм, які 13.09.2023 р. визнані неконституційними. Таким чином, позивач стверджує, що сформовані позовні вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Крім того, суд вертає увагу, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, в ухвалі Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.01.2024 р. про залишення позову без руху позивачу було роз`яснено, що заявлення в адміністративному судочинстві вимоги про відшкодування шкоди можливе за умови одночасного оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що призвели до вказаних матеріальних збитків. При цьому судом вказано, що позивач зобов`язаний визначити відповідальну посадову особу органу, рішення, дії чи бездіяльність якої призвели до вказаної матеріальної шкоди та надати відповідні обґрунтування і докази вини зазначеної особи.

На виконання ухвали суду про залишення позову без руху позивач вказав, що сформовані позовні вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки спір пов`язаний з проходженням ним публічної служби. Водночас суд звертає увагу, що помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних та цивільних, господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

При цьому, суд звертає увагу, що публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Таким чином, для можливості розгляду у порядку адміністративного судочинства вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати, повинна бути обов`язково заявлена позовна вимога публічно-правового спору, а саме оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Без заявлення вимоги публічно-правового спору, позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати, окремо заявлена, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

На підставі вказаного суд встановив, що позивачем не виконано належним чином вимог ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.01.2024 р. про залишення позову без руху та не виклав чіткі позовні вимоги, у відповідності до положень ст.ст. 5, 19 КАС України, зокрема, в частині сформованої позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, позовну заяву, в частині позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди, та додані до неї документи необхідно повернути позивачу.

При цьому, суд звертає увагу, що повернення позовної заяви в цій частині не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, або окремо у порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути позивачу позовну заяву в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення з Держави Україна в особі Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді неотриманої частини заробітної плати, завданої пунктом 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та другим реченням абзацу третього пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури №113ІХ від 19.09.2019р., які визнанні неконституційними рішеннями Конституційного Суду України №60р/2020 від 26.03.2020р. та №8-р(ІІ)/2023 від 13.09.2023р., за період з 01.07.2015р. по 13.09.2023р. у сумі 5060574,07 гривень.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання.

Суддя Т.М. Брезіна