Справа № 438/2149/23
Суддя: Ткачова С. М.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/2149/23
Провадження № 2-а/438/2/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2024 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю.М., розглянув адміністративну справу

№438/2149/23, провадження №2-а/438/2/24

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський СРПП капрал поліції Грицик Іван Миколайович про скасування постанови серія БАД № 589826 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

учасники справи :

позивач : ОСОБА_1 - не з`явився;

відповідач : представник Головного управління національної поліції у Львівській області - не з`явився;

третя особа: поліцейський СРПП капрал поліції Грицик Іван Миколайович не з`явився.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

18 грудня 2023 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 589826 від 12.12.2023 за ч. 2 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП закрити. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.12.2023 відносно, нього поліцейським СРПП капралом поліції Грициком Іваном Миколайовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серії БАД №589826, якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 680 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови БАД № 589826 від 12.12.2023, - «12.12.2023 о 07:37 год. гр. ОСОБА_1 на автодорозі Т1402 керував автобусом БАЗ ВС3560 АА, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності, а саме не працює склоочисник, чим порушив пункт 34.4. ПДР». Вказує, що оскаржувана постанова винесена незаконно, необґрунтованою, з грубим порушення норм законодавства, без фактичного та реального з`ясування та дослідження всіх обставин справи, без зазначення доказів на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. При цьому зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови, не було проведено підготовку до розгляду справи, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду, та до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відсутні відео файли, які б могли підтвердити факт, зазначений в постанові. Крім цього, в оскаржуваній постанові поліцейський посилається на порушення пункту 34.4 ПДР України (дорожня розмітка), проте вказує - непрацюючий склоочисник. Звертає увагу суду на те, що перед початком робочої зміни даний транспортний засіб проходив щоденне технічне обслуговування механіком підприємства, що надає послуги по перевезенню і будь яких зауважень щодо несправності транспортного засобу не було. На підставі викладеного просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області та третя особа поліцейський СРПП капрал поліції Грицик Іван Миколайович у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву та пояснень на позовну заяву не скористалися.

2 . Заяви (клопотання ) учасників справи.

24.01.2024 позивач ОСОБА_1 , через канцелярію суду подав заяву, в якій просить судове засідання по даній справі проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, та просить їх задовольнити.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориславського міського суду від 19.12.2023 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серія БАД № 589826 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Одночасно із винесенням ухвали про відкриття провадження і призначення справи до судового розгляду, судом було залучено в якості третьої особи поліцейський СРПП капрал поліції Грицик Іван Миколайович.

Протокольною ухвалою від 24 січня 2024 визнано неявку відповідача та третьої особи неповажною.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2023 поліцейський СРПП капрал поліції Грицик Іван Миколайович винесено постанову серії БАД № 589826, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 12.12.2023 о 07 год 37 хв на автодорозі Т1402 керував автобусом БАЗ ВС3560 АА, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності, а саме не працює склоочисник, чим порушив пункт 34.4. ПДР.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У матеріалах справи, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова, яка міститься посилання на порушення ОСОБА_1 п.34.4 ПДР України. Розділ 34 Правил дорожнього руху України інформує про горизонтальну та вертикальну дорожню розмітку. У даному розділі п.34.4 відсутній, а відтак зазначений в постанові пункт суперечить диспозиції ч. 2 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. Протиріччя у нормах закону є недопустимою у рішенні суб`єкта владних повноважень.

Крім цього в оскаржуваній постанові поліцейський обмежився лише описом скоєного правопорушення, без належної мотиваційної оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. До оскаржуваної постанови не додано жодних доказів, які поза розумним сумнівом доводять вчинення позивачем вказаного адміністративного порушення, зокрема матеріалів відео або фотофіксації з яких можна було б зробити висновок про винуватість позивача, не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, та не представлено жодних інших доказів.

Крім цього суд зазначає, що постанова БАД № 589826 є предметом спору між сторонами та не може оцінюватися судом у якості належного і допустимого доказу, в розумінні ст. 73 КАС України за відсутності інших доказів які б підтверджували обставин вказані в оскаржуваній постанові.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідачем та третьою особою в порядку ст. 77 КАС України не подано доказів в спростування доводів позивача.

Згідно ч.4 ст.159КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відтак враховуючи, що відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, заперечень та будь-яких достовірних доказів які б підтверджували правомірність прийнятого рішення, суду не надали, а тому, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого відповідачем рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, а тому відхиляє дані зазначені у постанові, оскільки у такій не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем вказаного правопорушення у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

5. Позиція суду.

З урахуванням зазначеного, аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також враховуючи, що відповідач та третя особа в судове засідання не з`явився, та будь-яких достовірних доказів чи фактів які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надали, а тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 589826 від 12.12.2023 за ч. 2 ст.121 КУпАП, підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1ч.1ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, згідно висновку Верховного Суду України, право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу, або ж суду у передбачених статтею 221 КУпАП випадках та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позов задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 19, 20, 72, 77, 139, 159, 286 КАС України, ст.ст. 9, 121, 245, 248, 251, 280, 283, 284, 288,289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський СРПП капрал поліції Грицик Іван Миколайович про скасування постанови серія БАД № 589826 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 589826 від 12.12.2023 за ч. 2 ст.121 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог, щодо закриття справи про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП, відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати зі сплати судового збору за подачу позову до суду в сумі 536,80 грн згідно квитанції № від 15.12.2023, сплачено у АТ «Укрпошта».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 в;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108833;

Третя особа: поліцейський СРПП капрал поліції Грицик Іван Миколайович, службова адреса: 82300, Львівська область, м. Борислав, вул. В. Великого, 30.

Суддя Бориславського міського суду Світлана ТКАЧОВА