Справа № 300/7267/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2024 р. справа № 300/7267/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання задовольнити заяву про надання статусу учасника бойових дій, -
ОСОБА_1 (надалі також по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з адміністративним позовом до Національної поліції України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції (надалі по тексту також відповідач, Комісія) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання задовольнити заяву про надання статусу учасника бойових дій.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 26.04.2016 і по теперішній час працює в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області. Наказом першого заступника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (надалі по тексту також АТЦ при СБУ) від 01.12.2016 за №337дск позивача з 26.04.2016 включено до складу сил та засобів, що беруть участь в Антитерористичній операції, а наказом Керівника АТЦ при СБУ від 17.06.2020 за №011 виключено зі складу сил та засобів, що беруть участь в Антитерористичній операції з 22.04.2017. Таким чином строк участі позивача в Антитерористичній операції склав 11 місяців та 26 днів. У вересні 2021 року ОСОБА_1 отримала посвідчення ветерана війни учасника війни. В подальшому, 09.05.2023, позивач звернулась до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції із заявою про надання статусу учасника бойових дій відповідно до норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Втім відповідач, рішенням від 20.06.2023 за №5/IV/V/2, відмовив позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку із відсутністю правових підстав для надання такого статусу.
За доводами позивача, Комісія протиправно відмовила їй у наданні статусу учасника бойових дій, оскільки пунктом 4 розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 за №405 (надалі по тексту також Положення №405), визначено вичерпний перелік підстав, за яких комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій. Разом з тим, за доводами позивача, Національна поліція України є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, тобто є правоохоронним органом, а не підприємством, установою чи організацією. Водночас, пунктом 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що статус учасника бойових дій можуть отримати працівники Міністерства внутрішніх справ України, положення якого діяли на момент її перебування в зоні антитерористичної операції (надалі по тексту також АТО). На думку позивача, оскільки Національна поліція є структурним підрозділом МВС України, то остання мала відношення до Міністерства внутрішніх справ України, а відтак ОСОБА_1 має право на отримання статусу учасника бойових дій. Отже, вказаним Положенням передбачено надання статусу учасника бойових дій, зокрема, іншим працівникам Національної поліції України. За наведених підстав просила позов задовольнити в повну обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін за наявними матеріалами (а.с.19-20).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 13.11.2023, який надійшов на поштову адресу суду 17.11.2023 із відповідними доказами (а.с.28-34, 35-86). Відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, та вказує на їх безпідставність і необґрунтованість з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що ОСОБА_1 перебувала та перебуває є на посаді державної служби, яку передбачено штатним розкладом Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області, а саме: на посаді заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області. На даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Згідно з протоколом №5 засідання Комісії від 20.06.2023, зважаючи на вимоги пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Порядку №413, пункту 4 розділу II Положення №405 позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання такого статусу. За доводами відповідача, матеріали, які розглядалися Комісією при винесенні рішення підтверджують те, що позивач перебуває на посаді державної служби у фінансовому підрозділі, в період проведення Антитерористичної операції на території Донецької області до охорони публічного порядку та безпеки позивач не залучалася, не залучалася до виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, до виконання бойових завдань не залучалася, табельна вогнепальна зброю за нею не закріплювалася та не видавалася. Позивач не доводить зворотного, жодні докази які б містили інформацію про її безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції, відповідно до визначених у Законі України "Про боротьбу з тероризмом" відсутні. Доказів виконання безпосередньо позивачем під час проведення Антитерористичної операції завдань покладених на Національну поліції Законом України "Про боротьбу з тероризмом" позивачем ані Комісії, ані суду не надано. Отже, за аргументами відповідача, отримання особою статусу учасника бойових дій не повинно пов`язуватися лише із її зарахуванням до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичної операції. Необхідною передумовою для цього перш за все є офіційні документи, видані державними органами, які підтверджували б участь особи у забезпеченні виконання бойових завдань та публічної безпеки в районах проведення АТО. Крім того, як вважає відповідача, виконання функціональних (службових) обов`язків (завдань) за посадою державної служби в фінансовому Управлінні на території проведення АТО для забезпечення її проведення не є тотожними з такими законодавчо визначеними поняттями як безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, що виключає наявність підстав для надання статусу учасника бойових дій. З огляду на вказане, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов і відзив на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 15.05.2019 перебуває на посаді заступника начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що підтверджується витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15.05.2019 за №190 о/с, довідкою Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а також не заперечується сторонами (а.с.69, 75).
Згідно витягу із наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 01.12.2016 за №337дск ОСОБА_1 з 26.04.2016 включено до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.44).
За змістом витягу з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 17.06.2020 за №011 ОСОБА_1 вважати такою, що була залучена до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей з 26.04.2016 по 22.04.2017 (а.с.45).
Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 22.03.2021 за №1496/05/12-2021 ОСОБА_1 в період з 26.04.2016 до 22.04.2017 брала безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с.43).
23.09.2021 Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради позивачу видано посвідчення ветерана війни учасника війни серії НОМЕР_1 (а.с.4).
ОСОБА_1 09.05.2023 звернулась до комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції із заявою від 26.04.2023 про надання їй статусу учасника бойових дій відповідно до норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до якої долучила ряд документів (а.с.38-40).
За наслідками розгляду поданих позивачем документів, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області проведено службове розслідування, згідно висновку якого від 12.06.2023, довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 22.03.2021 за №1496/05/12-2021 про безпосередню участь ОСОБА_1 , в період з 26.04.2016 до 22.04.2017, в антитерористичній операції, визнана недійсною (а.с.49-55).
На засіданні комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України розглянуто матеріали щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій, про що свідчить протокол №5 від 20.06.2023 (а.с.36-37).
Втім рішенням від 20.06.2023 за №5/IV/V/2 відповідач відмовив позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку із відсутністю правових підстав для надання такого статусу (а.с.6).
Підстави відмови визначені: пункт 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", абзац 2 пункту 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 за №413, абзац 2 пункту 4 розділу ІІ Положення про Комісію національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 за №405.
Про прийняття рішення від 20.06.2023 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій, позивача повідомлено листом від 23.06.2023 за №6307/04/12-2023 (а.с.56-57).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , звернулась до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до преамбули Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 за №3551-XII (надалі по тексту також Закон №3551-XII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Статтею 5 Закону №3551-XII визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Вказана норма відтворена у абзаці 2 пункту 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 за №413 (надалі по тексту також Порядок №413).
За змістом абзацу першого пункту 21 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали поранення, контузії, каліцтва (абзац третій пункту 21 Порядку №413).
Відповідно до абзаців першого, другого і шостого пункту 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зокрема:
- для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
- для осіб, які проходять службу у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.
Згідно пункту 5 Порядку №413 рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (надалі по тексту також комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.
Особливості надання поліцейським статусу учасника бойових дій, державним службовцям та іншим працівникам Національної поліції України статусу учасника війни за участь в антитерористичній операції чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення регламентовано розділом III Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 за №405 (надалі по тексту також Положення №405).
Згідно з пунктом 2 розділу III Положення №405 комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі таких документів:
- для поліцейських, які брали участь в антитерористичній операції, - витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витягів з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документів про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інших офіційних документів, виданих державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь поліцейського у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;
- для поліцейських, які проходять службу в органах поліції, що постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витягів з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.
Наведений у пункті 2 цього розділу Положення перелік документів, на підставі яких Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій, кореспондується з пунктом 4 Порядку №413.
Системний аналіз зазначених норм права дає підстави стверджувати про те, що статус учасника бойових дій надається поліцейському, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, що має підтверджуватися відповідними наказами про залучення його до проведення антитерористичної операції, про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або іншими офіційними документами, виданими державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі №2240/2866/18, від 22 квітня 2021 року у справі №320/6666/18, від 16 серпня 2021 року у справі №120/3964/18-а.
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, ОСОБА_1 09.05.2023 звернулась до комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції із заявою від 26.04.2023 про надання їй статусу учасника бойових дій. Втім рішенням від 20.06.2023 за №5/IV/V/2 відповідач відмовив позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку із відсутністю правових підстав для надання такого статусу, посилаючись на пункт 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", абзац 2 пункту 2 Порядку №413 і абзац 2 пункту 4 розділу ІІ Положення.
Досліджуючи правомірність відмови Комісії у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, відповідно до поданих позивачем на розгляд комісії документів, та наявних в матеріалах справи, суд виходить із наступного.
Так, відповідно до витягу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 01.12.2016 за №337дск та витягу з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 17.06.2020 за №011 ОСОБА_1 :
- "вважати такою, що прибула до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань" (а.с.44);
- "вважати такою, що була залучена до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей з 26.04.2016 по 22.04.2017" (а.с.45).
Як свідчить зміст довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 22.03.2021 за №1496/05/12-2021 ОСОБА_1 в період з 26.04.2016 до 22.04.2017 брала безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с.43).
Разом з тим, як встановлено судом, наголошується відповідачем та підтверджується матеріалами справи, згідно висновку службового розслідування від 12.06.2023, довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 22.03.2021 за №1496/05/12-2021 про безпосередню участь ОСОБА_1 , в період з 26.04.2016 до 22.04.2017, в антитерористичній операції, визнана недійсною (а.с.49-55).
Відповідно така довідка не є доказом безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, та не може братися судом до уваги як належний доказ при вирішенні спірних правовідносин.
Також відповідачем долучено до матеріалів справи лист управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2023 за №2090/12/01-2023, за змістом якого ОСОБА_1 за час роботи у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області обіймала посади, які належать до категорії державної служби (а.с.47-48).
При прийнятті рішення суд ураховує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності; боротьба з тероризмом - діяльність щодо запобігання, виявлення, припинення, мінімізації наслідків терористичної діяльності; район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція; режим у районі проведення антитерористичної операції - особливий порядок, який може вводитися в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення і передбачати надання суб`єктам боротьби з тероризмом визначених цим Законом спеціальних повноважень, необхідних для звільнення заручників, забезпечення безпеки і здоров`я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.
На переконання суду, отримання особою статусу учасника бойових дій не повинно пов`язуватися лише із її зарахуванням до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичної операції, а в спірному випадку "прибуттям до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь" (а.с.44).
У силу наведених норм, необхідною передумовою для цього перш за все є - "безпосередня участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, із перебуванням безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення".
Водночас, аналізуючи подані позивачем документи, які розглядалися Комісією, суд доходить висновку, що вони у повній мірі не містять доказів на підтвердження безпосередньої участі позивача у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, як того вимагає пункт 4 Порядку №413 та пункт 2 розділу ІІІ Положення №405.
Так, зокрема, витягами із наказу від 01.12.2016 за №337 дск і наказу від 17.06.2020 за №011 підтверджено лише, що позивач "прибула до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань" та "була залучена до проведення антитерористичної операції".
Суд зазначає, що виконання службових обов`язків "із залученням до проведення антитерористичної операції із підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей", не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з її "безпосередньою участю" в проведенні антитерористичної операції, а зазначений в наказі період з 26.04.2016 до 22.04.2017 є загальним періодом, що визначає "залучення позивача до проведення" антитерористичної операції, а не:
- "прибуття до районів проведення антитерористичної операції";
- "направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції";
- "безпосередню участь поліцейського у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення";
- "перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення";
- "проходження службу в органах поліції, що постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції".
Як вже зазначено вище, Порядок №405 наділяє Комісію правом вивчати не лише документи подані особисто позивачем, а й інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України.
Згідно листа управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2023 за №2090/12/01-2023, ОСОБА_1 за час роботи у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області обіймала посади, які належать до категорії державної служби.
З цих підстав, урахування Комісією під час розгляду наданих позивачем матеріалів, листа управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2023 за №2090/12/01-2023, не свідчить про порушення нею вимог законодавства України.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом, позивачем до Комісії не було надано доказів "прибуття до районів проведення антитерористичної операції", "направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції", "безпосередньої участі поліцейського у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення", "перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення", "проходження службу в органах поліції, що постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції", що обґрунтовано послугувало підставою для відмову в надання позивачу відповідного статусу учасника бойових дій.
Навпаки, матеріали, які розглядалися Комісією при винесенні рішення підтверджують те, що позивач перебуває на посаді державної служби у фінансовому підрозділі, в період проведення Антитерористичної операції на території Донецької області до охорони публічного порядку та безпеки позивач не залучалася, не залучалася до виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, до виконання бойових завдань не залучалася, табельна вогнепальна зброю за нею не закріплювалася та не видавалася.
Позивач не подала суду жодні докази, які б містили інформацію про її безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції.
За таких обставин, суд доходить висновку, що прийняте відповідачем рішення відповідає критеріям, визначеним статтею 2 КАС України, а позовні вимоги про зобов`язання відповідача задовольнити заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій, суд вважає такими, що не підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
Щодо розподілу судових витрат суд відзначає, що позивач на підставі пункту 16 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову та не понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись статтею 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.
Позивач у прохальній частині позовної заяви просила звільнити її від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви на підставі пункту 16 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" за №3674-VI від 08.07.2011 (надалі по тексту також - Закон №3674-VI). На підтвердження коментованих обставин, до матеріалів позовної заяви долучено довідку Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 22.03.2021 за №1496/05/12-2021 про безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької області.
17.11.2023 відповідач подав в суд відзив на позов від 13.11.2023, в якому, серед іншого, вказав на невиконання позивачем, при поданні позову, вимоги статті 160, 161 КАС України, а саме не долучення останньою квитанції про сплату судового збору. Як стверджує відповідач, пункт 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" регламентує визначені категорії осіб, серед яких категорія державних службовців не міститься. Крім того, за доводами відповідача, позивач не відноситься й до осіб, які зазначені у пунктах 20-21 частини 1 статті 6 коментованого Закону, що свідчить про безпідставне твердження про звільнення позивача від сплати судового збору. Додатково, відповідач вказав на те, що довідка Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 22.03.2021 за №1496/05/12-2021 про безпосередню участь ОСОБА_1 , в період з 26.04.2016 до 22.04.2017, в антитерористичній операції, згідно висновку службового розслідування Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.06.2023 визнана недійсною.
Надаючи правову оцінку наведеним аргументам позивача і відповідача суд зазначає наступне. Статтею 5 Закону №3674-VІ визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.
Так, в силу вимог пункту 16 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі (не держані службовці, не поліцейські, а позивачі) - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Визнання недійсною довідку Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 22.03.2021 за №1496/05/12-2021 та статус позивача як державного службовця, а не поліцейського, не змінює і не може змінити зміст наявного "спору пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій". Позивач вважає, що існує "спір" про невизнання відповідачем права на отримання статусу учасника бойових дій саме відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у зв`язку з чим й звернулася до суду.
Вирішення цього "спору" і є заданням суду при здійснення правосуддя, а його наявність дає право ОСОБА_1 ініціювати питання про звільнити її від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви на підставі пункту 16 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Суд вважає правомірним таку позицію позивача, у зв`язку із цим позивач у досліджуваному випадку звільнення від сплати судового збору в силу вимог коментованого закону.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Національна поліція України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (ідентифікаційний код юридичної особи 40108578), вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601.

Суддя Чуприна О.В.