Справа № 560/18531/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" звернулося в суд із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області №207/4 - 2201 від 28.06.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області №207/4 - 2201 від 28 червня 2023 року суперечить положенням пункту 95.5 статті 95 ПК України, яким не передбачено погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків такого платника у органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установ. Зазначає, що рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області №207/4 - 2201 від 28 червня 2023 року не містить інформації щодо розміру податкового боргу ДП «Шепетівський військовий лісгосп», що підлягає стягненню та періоду його виникнення. Тому, підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги з підстав, вказаних в позові.

Ухвалою від 19 жовтня 2023 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у цій в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позов відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вважає доводи позивача безпідставними, оскільки чинними нормативно-правовими актами з питань оподаткування не передбачено направлення платнику податків розрахунку розміру податкового боргу ДП «Шепетівський військовий лісгосп», що підлягає стягненню та періоду його виникнення, враховуючи, що сума податкового боргу виникла внаслідок несплати узгодженої суми грошових зобов`язань за наданою податковою звітністю. Рішення №207/4-2201 від 28 червня 2023 року про стягнення коштів позивача з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу прийняте у відповідності до пункту 95.5 статті 95 ПК України за формою, затвердженою наказом Державної податкової служби України від 06.12.2019 №199 «Про затвердження примірних форм Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; Журналу реєстрації рішень, прийнятих відповідно до статті 95 ПК України». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - Державне підприємство «Шепетівський військовий лісгосп» перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Хмельницькій області.

За даними ІКС «Податковий блок» станом на 01.07.2023 року податковий борг позивача складав 3838290,00 грн.

28 червня 2023 року ГУ ДПС у Хмельницькій області прийняло рішення №207/4 2201 про погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення з позивача безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Зазначене рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку. Рішенням від 25 вересня 2023 року № 28335/6/99-00-06-03-03-06 ДПС України скаргу позивача залишила без задоволення.

Вважаючи рішення ГУ ДПС у Хмельницькій області №207/4 - 2201 від 28.06.2023 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Кодексу передбачений обов`язок платників податків сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, що встановлені Кодексом.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Відповідно до підпункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Положеннями підпункту 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно підпунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За змістом абзацу другого підпункту 95.5 статті 95 ПК України в редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків / електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків / електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Отже, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу за таких умов:

податковий борг виник в результаті несплати самостійно задекларованих платником податків грошових зобов`язань,

не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання,

відсутність/наявність у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, основною умовою для застосування позасудової процедури стягнення податкового боргу, передбаченої є виникнення податкового боргу в результаті несплати платником податків самостійно задекларованих грошових (податкових) зобов`язань, які є узгодженими, не підлягають оскарженню та повинні бути самостійно сплаченими платником або погашеними за допомогою органу стягнення.

При цьому, передбачене частиною другою підпункту 95.5 статті 95 ПК України рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу приймається лише щодо готівки, що належить платнику податків, та/або коштів з рахунків / електронних гаманців платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг / емітентах електронних грошей.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Статтею 6 цього Закону визначено, що банки в Україні створюються у формі акціонерного товариства або кооперативного банку.

За визначенням пункту 2 розділу 1 Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Національного банку України ід 02.01.2019 N 2 небанківські надавачі платіжних послуг це платіжні установи (крім малих платіжних установ), оператори поштового зв`язку та установи електронних грошей, які отримали ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій, що є фінансовими платіжними послугами.

Таким чином, діюча на час прийняття спірного рішення редакція частини другої підпункту 95.5 статті 95 ПК України, яка слугувала підставою для прийняття відповідачем рішення №207/4 - 2201 від 28.06.2023 про стягнення безготівкових коштів позивача з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, не передбачала стягнення без звернення до суду (шляхом прийняття рішення керівником контролюючого органу) коштів платника податків з рахунків в органах, які здійснюють казначейське обслуговування.

На виконання ухвали суду від 11.01.2024 відповідач надіслав обгрунтований розрахунок податкового боргу позивача станом на 28.06.2023, відповідно до якого податковий борг позивача в загальній сумі 238013,0 грн складається з задекларованих позивачем самостійно сум рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, податку на нерухоме майно та частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету, термін сплати яких від 20.02.2023 до 13.03.2023.

Разом з тим, відповідачем не надані докази наявності у позивача рахунків, відкритих у банках чи небанківських надавачах платіжних послуг. Доводи позивача щодо непоширення положень частини другої підпункту 95.5 статті 95 ПК України на безготівкові кошти платника податків на рахунках в установах, що здійснюють казначейське обслуговування, відповідачем не спростовані.

Посилання на наказ Державної податкової служби України від 06.12.2019 № 199 «Про затвердження примірних форм Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу; Журналу реєстрації рішень, прийнятих відповідно до статті 95 Податкового кодексу України» (зі змінами), як на підставу для прийняття спірного рішення суд не бере до уваги, оскільки зміст Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, затвердженого цим наказом, суперечить приписам підпункту 95.5 статті 95 ПК України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини другої першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач не довів правомірність рішення №207/4 - 2201 від 28.06.2023. Тому, позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування слід задовольнити.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області №207/4 - 2201 від 28.06.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Стягнути на користь Державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" 2684,0 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" (пров. Героїв Небесної Сотні, 18,м. Шепетівка,Хмельницька обл., Шепетівський р-н,30405 , код ЄДРПОУ - 43075760)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук