Справа № 320/37969/23
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року №320/37969/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
доПриватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни (08201, Київська область, м. Ірпінь, вул. Виговського, 1, пр. 74, номер посвідчення 0680 від 30 квітня 2021 року)
провизнання протиправною та скасування постанови
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "К9";

- Міністерство юстиції України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, у якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни про арешт коштів боржника від 10 грудня 2021 року у виконавчому провадженні №67833179, в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритого в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо накладення арешту на рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритий в АТ КБ «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_1 , є такими що порушують вимоги статей 48, 52, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зазначений рахунок є рахунком, на який позивач отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою №61ABDKVELU9KGT11 від 24 травня 2023 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні, крім того зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчені матеріали ВП №67833179.

Судове засідання 09 листопада 2023 року не відбулось, у зв`язку з неявкою уповноважених представників учасників справи, які належним чином повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року відкладено розгляд справи та залучено до участі у справі Міністерство юстиції України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Також, ухвалою від 09 листопада 2023 року зобов`язано Міністерство юстиції України надати інформацію щодо підстав зупинення діяльності Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, осіб, які заміщують приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни, у разі наявності таких та місцезнаходження матеріалів виконавчого провадження № 67833179.

Розгляд справи у судовому засіданні 23 листопада 2023 року було відкладено на 21 грудня 2023 року, повторно витребувано у Міністерство юстиції України інформацію.

У зв`язку з неявкою сторін ухвалою суду від 21 грудня 2023 року було відкладено розгляд справи на 25 січня 2024 року.

Представники сторін, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розгляд справи провести у письмовому провадженні.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом було досліджено та долучено до матеріалів справи наявні в Автоматизованій системі виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) матеріали виконавчого провадження № 67833179.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зазначає наступне.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни перебуває виконавче провадження №67833179, яке відкрито постановою від 10 грудня 2021 року на підставі виконавчого напису №2646 від 24 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. (а.с. 8)

В межах виконавчого провадження №67833179 відповідачем постановою від 10 грудня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 36398,8 грн (а.с. 7).

Крім того, у виконавчому провадженні № 67833179 відповідачем 10 грудня 2021 року було винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а 10 лютого 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію.

Вважаючи постанову приватного виконавця про накладення арешту на кошти боржника неправомірними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що у разі невиконання боржником виконавчого документу добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Подібні правові висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду складі Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 916/2290/18.

Як вбачається з довідки від 24.05.2023, виданої АТ КБ "Приватбанк" (а.с. 5), позивач має в АТ КБ "Приватбанк" картку, на яку отримує зарплатні виплати, також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

При цьому судом не встановлено, а боржником не доведено, що зазначений рахунок відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на який заборонено.

Крім того виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд зазначає, що кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк, у свою чергу, в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набувають статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт, накладений на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому доводи позивача про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати, є необґрунтованим.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 01.09.2021 у справі № 711/4732/16-ц.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права відповідно пункту 3 частини 2 статті 18 Закону № 1404 звернутися до виконавця із клопотанням та відповідним документальним підтвердженням про зняття арешту із рахунку на який він отримує заробітну плату.

В той же час, суд зауважує, що в матеріалах наявних в автоматизованій системі виконавчого провадження у виконавчому провадженні №67833179 наявна платіжна інструкція від 24 серпня 2023 року на суму 36398,00 грн.

Проте, відповідно до матеріалів справи позивач до відповідача із заявою про зняття арешту, до якої було долучено платіжну інструкцію від 24 серпня 2023 року на суму 36398,00 грн не звертався.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що дії приватного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника при здійсненні виконавчого провадження ВП № 66416393 не суперечать вимогам законодавства. У зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни (08201, Київська область, м. Ірпінь, вул. Виговського, 1, пр. 74, номер посвідчення 0680 від 30 квітня 2021 року) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.