Справа № 450/3824/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 450/3824/23 пров. № А/857/22300/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області (головуючий суддя Мельничук І.І.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити 19 жовтня 2023 року у справі №450/3824/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

08.08.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, просив визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративні правопорушення: серія АА №00012704 від 25.07.2023; серія АА №00012668 від 25.07.2023; серія АА №00012693 від 25.07.2023; серії АА №00012664 від 25.07.2023; серії АА №00012666 від 25.07.2023, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2023 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оскаржувані постанови не містять повні відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), оскільки не містить відомостей про напівпричепи-контейнеровози, що не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Суд першої інстанції вказав, що оскаржувані постанови не містять виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортних засобів, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів. Суд першої інстанції зазначив, що у всіх випадках здійснення перевезень відбувалось двовісними автомобілями (тягачами) з трьохвісними спеціалізованими напівпричепами (контейнеровозами), до яких пунктом 22.5 ПДР передбачено вагову норму 42 тонни. Суд першої інстанції вказав, що згідно з свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, належних позивачу, зазначені транспортні засоби є спеціалізованими напівпричепами - контейнеровозами, а отже в силу положень п. 22.5 ПДР допустима загальна вага перевезення для контейнеровозів становить 42 тонни, а тому розрахунки відповідача щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних. Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані постанови прийняті на підставі непідтверджених висновків щодо порушення позивачем вимог пункту 22.5 ПДП України в частині перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу, а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаних адміністративних правопорушень, що є підставою для задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суть автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Скаржник вказує, що механічне втручання в роботу системи неможливе. Скаржник зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури №324. Скаржник звертає увагу, що за даними фотофіксації спеціалізований сідловий тягач на платформу для контейнерів перевозив не контейнер. Скаржник зазначає, що на матеріалах фотофіксації відсутні кутові фітинги (кріплення) та маркування, котре має бути нанесене на контейнер відповідно до вимог чинного законодавства. Скаржник вважає, що позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації.

Враховуючи положення статті 286 та 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2023 заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Криштоп Я.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування: ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. В цій постанові зазначено: відповідальна особа 11.07.2023 о 17 год. 19 хв. за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська область допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,263% (4,505 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса: 44505 кг.; кількість вісей - 5 шт.; повна маса 49450; клас - автопоїзд із п`ятьма осями (двовісний тягач із тривісним напівпричепом).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_2 власником такого є ТзОВ «Транс Компані».

25.07.2023 заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування: ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Зазначено: відповідальна особа 11.07.2023 о 17 год. 45 хв. за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська область допустила рух транспортного засобу DAF FT XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_5 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,475% (4,19 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса: 44190 кг.; кількість вісей - 5 шт.; повна маса 48650; клас - автопоїзд із п`ятьма осями (двовісний тягач із тривісним напівпричепом).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_5 власником такого є ТзОВ «Транс Компані».

25.07.2023 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування: ОСОБА_1 , серії НОМЕР_7 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Зазначено: відповідальна особа 11.07.2023 о 12 год. 30 хв. за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська область допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_8 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,5% (5 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса: 45000 кг.; кількість вісей - 5 шт.; повна маса 50000; клас - автопоїзд із п`ятьма осями (двовісний тягач із тривісним напівпричепом).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_8 власником такого є ТзОВ «Транс Компані».

25.07.2023 заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Криштоп Я.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування: ОСОБА_1 , серії НОМЕР_10 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. В даній постанові зазначено: відповідальна особа 11.07.2023 року о 11 год. 21 хв. за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська область допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_11 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,75% (2,3 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.; перевищенння навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,8% (2,058тон) при дозволеному максимальному навантаженню на осі 21 тона на відстані сіж осями 1,3м або менше.

Виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса: 42300 кг; кількість вісей - 5 шт.; повна маса 47000; клас - автопоїзд із п`ятьма осями (двовісний тягач із тривісним напівпричепом); навантаження на згруповані осі 27450.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_11 власником такого є ТзОВ «Транс Компані».

25.07.2023 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування: ОСОБА_1 , серії НОМЕР_12 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. В цій постанові зазначено: відповідальна особа 11.07.2023 о 10 год. 19 хв. за адресою Н-11, км 76+702 Дніпропетровська область допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_13 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,538% (2,615тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу: загальна маса: 42615 кг, кількість вісей - 5 шт.; повна маса 47350; клас - автопоїзд із п`ятьма осями (двовісний тягач із тривісним напівпричепом).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_13 власником такого є ТзОВ «Транс Компані».

Вважаючи вказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 22.5 Розділу «Перевезення вантажу» Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, зокрема, тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У примітці до цієї статті, зазначено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27.12.2019 (далі - Порядок №1174).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1174 автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі - автоматичний пункт) - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Інформаційно-телекомунікаційна система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - інформаційно-телекомунікаційна система) - система комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Агентства відновлення, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій;

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку №1174).

Згідно з пунктом 11 Порядку №1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктами 14, 15 Порядку №1174 встановлено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги (пункт 17 Порядку №1174).

Отже, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема, на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількість осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, (далі - Інструкція) уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2 та 3 статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

У разі якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, уповноважені посадові особи встановлюють особу, зазначену у частині 1 статті 14-3 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Додатком № 1 до вказаної Інструкції установлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі повинна містити суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, а зокрема: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Системний аналіз наведених вище норм, дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що Інструкцією №512 визначено лише форму постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, яка оформляється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції, однак, вимоги до змісту самої постанови не встановлені. Ця форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Так, оскаржувані постанови, відповідно до вимог пункту 17 Порядку №1174, містять пряме зазначення про те, що позивач допустив перевищення загальної маси кожного транспортного засобу на конкретну (вказану у постановах) кількість відсотків, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

У оскаржуваних постановах зазначені марка, модель, державний номерний знак транспортних засобів, фактичні зафіксовані параметри таких, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що спірним в межах цієї справи є застосування до транспортних засобів параметрів, передбачених для контейнеровоза.

Згідно з відмітками в технічних паспортах напівпричепів FLIEGL-DHKA350, д.н.з НОМЕР_14 , GSH PK-27M, д.н.з. НОМЕР_15 , STAS 0-34-3FAK, д.н.з. НОМЕР_16 , STAS, д.н.з НОМЕР_17 , BODEX, д.н.з НОМЕР_18 , такі є контейнеровозами.

Граничне обмеження загальної маси для відповідного типу транспортних засобів з напівпричепом (контейнеровозом) встановлено на рівні 44 тонн.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14.01.1997 №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Наказ №363) дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Також, Наказом №363 наведено визначення вантажного контейнера як одиницю транспортного обладнання багаторазового використання, призначеного для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до Міжнародної конвенції про безпечні контейнери «контейнер» означає предмет транспортного обладнання: a) що має постійний характер і, відповідно, є досить міцним, щоб бути придатним для багаторазового використання; b) спеціально сконструйований для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; c) сконструйований з урахуванням необхідності закріплення та (або) легкої обробки й для цього обладнаний кутовими фітингами; d) такого розміру, що площа, яка знаходиться між чотирма зовнішніми нижніми кутами, складає: i) не менше 14 кв.м (150 кв. футів) або ii) не менше 7 кв.м (75 кв. футів), якщо його обладнано верхніми кутовими фітингами; термін «контейнер» не включає ні транспортних засобів, ні пакування; однак він поширюється на контейнери, коли вони перевозяться на шасі.

«Кутові фітинги» означають сукупність отворів і граней у верхній та (або) нижній частинах контейнера, які використовуються для обробки, штабелювання та (або) закріплення.

Скаржник зазначає, що матеріалами фотофіксації не підтверджено відповідного маркування транспортного засобу, яке давало б можливість встановити, що відповідний транспортний засіб є контейнеровозом та використовувався за призначенням під час перевезення вантажу.

Згідно із частиною 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У справі «Федорченко та Лозенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

З врахуванням конституційного принципу правової держави усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту спірних постанов, такі містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак інформації про фактичну масу транспортного засобу оскаржувані постанови не містять. Так само як і не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепів-контейнеровозів, приєднаних до транспортного засобу.

Фотографії, які долучені до матеріалів справи, також не дають можливості достовірно визначити, ані категорію транспортного засобу, ані його тип, ані наявність чи відсутність кутових фітингів. Інших матеріалів фотофіксації відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, саме відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами того, що транспортний засіб під час перевезення вантажу не використовувався за призначенням саме як контейнеровоз, оскільки перевозив не контейнер.

До того ж, враховуючи факт проведеної державної реєстрації відповідних напівпричепів як контейнеровозів, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач у межах спірних правовідносин мав класифікувати транспортні засоби, як контейнеровози.

Разом з тим, оскаржувані постанови не містять виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортних засобів, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для контейнеровозів.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, в їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваних постанов, дає підстави для висновку про не доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статтею 132-1 КУпАП.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення оскаржуваних постанов по справі про адміністративне правопорушення, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 272, 286, 308, 311, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2023 року у справі №450/3824/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко