Справа № 380/7099/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7099/23 пров. № А/857/16247/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Морська Г.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 233 від 25 листопада 2022 року про відмову їй у переході на інший вид пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти рішення про переведення її на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723 «Про державну службу», п.п. 10, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року № 889 «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 295/7.4-22/37 від 08 листопада 2022 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за № 296/7.4-22/37 від 08 листопада 2022 року, з дня звернення із заявою від 18 листопада 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що 18 листопада 2022 року подала заяву про перехід на інший вид пенсії відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу», як державному службовцю, який на день набуття чинності цього закону має стаж державної служби понад 20 років. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 листопада 2022 року № 233 їй відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що посади працівників митниці у переліку посад державних службовців у державних органах, визначених ст. 25 ЗУ «Про державну службу», не передбачені. Зазначає, що після 01 травня 2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж. Вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у зарахуванні стажу роботи та в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII протиправною. Вказує, що на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на день набрання чинності Законом № 889-VIII мала понад 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців, та, відповідно, набула права на призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення відділу перерахунків пенсій № 2 (смт. Нові Санжари) управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25.11.2022 № 233, яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію згідно Закону України «Про державну службу». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, на підставі довідок, виданих Львівською митницею від 18.11.2022 № 296/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 18.11.2022 № 295/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), починаючи з 18.11.2022 (дати звернення позивача із заявою).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Позивач працювала на посадах у митних органах (Рава-Руська митниця, Західна регіональна митниця та Львівська митниця) у період з 15 березня 1994 року по 29 грудня 2014 року безперервно, що не заперечується відповідачем. Таким чином, позивачем дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII для призначення їй пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 листопада 2022 року № 233 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на інший вид пенсії є протиправним і підлягає скасуванню. З огляду на вказане, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889, на підставі довідок, виданих Львівською митницею від 18 листопада 2022 року № 296/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 18 листопада 2022 року № 295/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), починаючи з 18 листопада 2022 року (дати звернення позивача із заявою).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що згідно із записами трудової книжки позивача їй, як працівнику митної служби, присвоювались сцеціальні звання. Вказує, що період перебування посадових осіб в органах митної служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Вважає, що позовна вимога про зобов`язання перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідок від 18 листопада 2022 року, виданих Львівською митницею, є передчасною, оскільки права позивача в цій частині не були порушеними.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18 листопада 2022 року позивач звернулась до Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.112).

Рішенням відділу перерахунків пенсій № 2 (смт. Нові Санжари) управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 листопада 2022 року № 233 відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу», оскільки позивач працювала в Рава-Руській митниці на посаді старшого інспектора з 15 березня 1994 року по 29 грудня 2014 року, а згідно зі ст. 3 Закону № 889 працівники Державної фіскальної служби не входять до кола осіб, на яких поширюється дія цього Закону (а.с.109).

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон № 889-VIII набрав чинності 01 травня 2016 року, одночасно втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), що передбачав особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Разом з тим, пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено переживаючу дію статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, тобто законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у особи є право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII визначають, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року (день набрання чинності Законом № 889-VIII) певного стажу державної служби (10 років для осіб, що станом на цю дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

У період проходження позивачем публічної служби в органах державної митної служби з 15 березня 1994 року по 29 грудня 2014 року року діяв Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі Порядок № 283).

Порядок № 283 втратив чинність з 01 травня 2016 року у зв`язку із набранням чинності Постановою КМУ № 229 від 25 березня 2016 року, якою визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби на підставі Закону № 889-VIII.

Пункт 2 Порядку № 283 визначав, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 25 березня 2016 року № 229 (далі Порядок № 229, чинний з 01 травня 2016 року) до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до статті 569 Митного кодексу України (далі МК України, в редакції чинній станом на 01 травня 2016 року) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб органів доходів і зборів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно з приписами статті 588 МК України пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком на підставі Закону № 1058-IV, а 18 листопада 2022 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення її на пенсію державного службовця на підставі Закону № 3723-ХІІ.

Рішенням відділу перерахунків пенсій № 2 (смт.Нові Санжари) управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 листопада 2022 року № 233 відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу», оскільки позивач працювала в Рава-Руській митниці на посаді старшого інспектора з 15 березня 1994 року по 29 грудня 2014 року, а згідно зі ст. 3 Закону № 889 працівники Державної фіскальної служби не входять до кола осіб, на яких поширюється дія даного Закону.

Стосовно доводів скаржника про відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду роботи позивача в митних органах на посадах, на яких присвоєно спеціальні звання, колегія суддів зазначає наступне.

Закон № 889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року, визначає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII визначають, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби, - 10 років для осіб, що на цю дату обіймали посади державної служби або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи проходили станом на 01 травня 2016 року на держслужбі, - така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, котрий в іншій частині втратив чинність.

Оцінюючи аргументи скаржника в частині того, що посадові особи, яким присвоєно спеціальні звання, не належать до категорії посад державної служби суд апеляційної інстанції враховує таке:

- норми ст. 569, 588 Митного кодексу України (як в редакції, чинній станом на 01 травня 2016 року, так і станом на дату звернення до ПФУ) визначають, що посадові особи органів доходів і зборів, митниці є державними службовцями. При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів, митниці зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- частина вісімнадцята статті 37 Закону № 3723-XII передбачає, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку;

- Порядок № 283 та Порядок № 229 визначають, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів митного контролю, державної податкової служби, її територіальних органів.

Отже, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в органах державної митної служби зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 539/1855/17.

Судом першої інстанції із копії трудової книжки ОСОБА_1 від 07 лютого 1977 року, наявної в матеріалах справи, встановлено, що позивач працювала на посадах у митних органах (Рава-Руська митниця, Західна регіональна митниця та Львівська митниця) у період з 15 березня 1994 року по 29 грудня 2014 року безперервно, що не заперечується відповідачами.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що на дату набрання чинності Законом № 889-VIII (01 травня 2016 року) позивач мала понад 20 років стажу державної служби, станом на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця досягла пенсійного віку, встановленого Законом № 1058-ІV, мала необхідний страховий стаж, передбачений ст. 28 Закону № 1058-IV, в тому числі стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Отже, з урахуванням положень пунктів 10 і 12 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII ОСОБА_1 має право на пенсію державного службовця на підставі статті 37 Закону №3723-XII.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 листопада 2022 року № 233 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на інший вид пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести позивача на пенсію державного службовця, починаючи з 18 листопада 2022 року, то суд першої інстанції правильно зазначив, що за загальним правилом, встановленим у статті 45 Закону № 1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою про призначення пенсії державного службовця 18 листопада 2022 року, тому з огляду на встановлені обставини справи саме з цієї дати слід перести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Щодо позовної вимоги про врахування при переведенні на інший вид пенсії довідок, виданих Львівською митницею від 18 листопада 2022 року № 296/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 18 листопада 2022 року № 295/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) при здійсненні перерахунку пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачем.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 пенсійним органом зроблено висновок, що остання не має права на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», переведення на пенсію державного службовця здійснено не було, і питання щодо сум заробітної плати, які мають враховуватися при визначенні розміру пенсії державного службовця на час звернення позивача у цій справі пенсійним органом не вирішувалось.

Таким чином, вимоги позивача зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області обрахувати їй пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з урахуванням довідок, виданих Львівською митницею від 18 листопада 2022 року № 296/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 18 листопада 2022 року № 295/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а, отже, така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Вищевказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 вересня 2023 року у справі № 560/8328/22.

За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, на підставі довідок, виданих Львівською митницею від 18.11.2022 № 296/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 18.11.2022 № 295/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), починаючи з 18.11.2022 (дати звернення позивача із заявою) слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, починаючи з 18.11.2022 (дати звернення позивача із заявою), а в решті судове рішення слід залишити без змін.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, на підставі довідок, виданих Львівською митницею від 18.11.2022 № 296/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 18.11.2022 № 295/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), починаючи з 18.11.2022 (дати звернення позивача із заявою) та ухвалення в цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року у справі № 380/7099/23 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, на підставі довідок, виданих Львівською митницею від 18.11.2022 № 296/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 18.11.2022 № 295/7.4-22/37 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), починаючи з 18.11.2022 (дати звернення позивача із заявою) та прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, починаючи з 18.11.2022 (дати звернення позивача із заявою).

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 26 січня 2024 року.