Справа № 420/32448/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та продовження строку на подання відзиву, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22.11.2023 надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ № 2909 від 15.11.2023 року, в частині звільнення поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді;

3. Стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 24.11.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, роз`яснено, що недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви (з копією відповідачу).

01.12.2023 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позову, до якої додано уточнену позовну заяву та її копію для відповідача. Також представником позивача повідомлено власний РНОКПП та зазначено, що у позивача відсутній зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, але представник позивача має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, про що надано витяг.

Згідно уточненої позовної заяви від 28.11.2023 року, позовні вимоги викладено у наступній редакції:

визнати протиправним та скасувати наказ № 2909 від 15.11.2023 року, в частині звільнення поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП;

стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.11.2023 року по день виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст.160 КАС України, а саме приведення позовних вимог та складу учасників справи у відповідність до фактичних обставин справи, відповідно до ст.46, п.2 та п.4 ч.5 ст.160 КАС України (щодо визначення належного відповідача).

13.12.2023 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме Департаменту патрульної поліції на Головне управління Національної поліції в Одеській області, оскільки ОСОБА_1 проходив службу саме в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області.

Ухвалою від 11.01.2024 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (в редакції уточненої позовної заяви від 28.11.2023 року), залучено до участі у справі № 420/32448/23 у якості другого відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014), відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку.

23.01.2024 до суду від представника Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та продовження строку на подання відзиву, яке обґрунтовано тим, що:

- враховуючи характер спірних правовідносин, обсяг доказів у справі, необхідність дослідження матеріалів службового розслідування, можливого опитування позивача, свідків, доведення певних обставин в судовому засіданні, та того факту що справа має виняткове значення для ГУНП в Одеській області як така, що завдає шкоди авторитету Національній поліції, можна дійти ґрунтовного висновку про необхідність призначення даної справи в порядку загального позовного провадження;

- враховуючи те, що 22.01.2023 року до ГУНП в Одеській області надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, і фактично ГУНП дізналося про наявність зазначеної справи де являється другим відповідачем з відзиву Департаменту патрульної поліції, а ухвалою суду від 11.01.2023 року по справі № 420/32448/23 встановлено відповідачу строк для надання відзиву, тому надання відзиву в зазначений судом строк не є можливим, в зв`язку з чим є необхідність для продовження строку для надання відзиву.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до справ, які згідно ч.4 ст.12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі № 9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи вищевикладене, характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, суд вважає, що підстави для розгляду справи за правилами загального позовного провадження з мотивів, наведених представником відповідача відсутні, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Частиною 5 ст.162 КАС України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Згідно з пп.1 ч.4 ст.162 КАС України до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, враховуючи доводи представника відповідача, зважаючи на бажання відповідача подати відзив з доказами на підтвердження зазначених у ньому обставин, суд вважає за доцільне клопотання представника відповідача задовольнити та продовжити йому строк на подання відзиву.

Керуючись статтями ст.ст.12, 44, 121, 248, 256, 257, 260, 262 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про розгляд справи № 420/32448/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про продовження строку на подання відзиву - задовольнити.

Продовжити Головному управлінню Національної поліції в Одеській області строк на подання відзиву до 05.02.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко