Справа № 120/5835/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 січня 2024 р. Справа № 120/5835/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

04.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що постановою начальника Відділу державного контролю (нагляду) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 28.02.2023 року №352266 на позивача накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 34000 грн.

На переконання позивача, постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернулась з цим позовом до суду.

Ухвалою від 09.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, встановленому ст. 262 КАС України.

23.05.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що 07.02.2023 року контролюючими особами Укртрансбезпеки, на підставі графіку проведення рейдових перевірок та направлення на перевірку №002376 від 03.02.2023 року проводилась рейдова перевірка транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів.

Водій транспортного засобу марки "RENAULT PREMIUM" 460.18, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 надав для перевірки, серед іншого, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, CMR, роздруківку на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_3 .

Актом №351668 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 07.02.2023 року зафіксовано порушення (ст. 7а поправки №6 ЄУТР) статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутня роздруківка режимів праці та відпочинку на паперовому носії за 07.02.2023 року водія ОСОБА_2 .

Вказав, що у даному випадку підлягає застосуванню абзац 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а не абзац 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", як вказує представник позивача у позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 07.02.2023 року на автомобільній дорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 347 км + 527 м посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено перевірку транспортного засобу марки "RENAULT PREMIUM" 460.18, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

За наслідками проведеної перевірки складено акт №351668 від 07.02.2023 року, в якому зафіксовано порушення статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 вказаного Закону, а саме: відсутня роздруківка на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2

28.02.2023 року Відділом державного контролю (нагляду) у Вінницькій області винесено постанову №352266, якою на позивача накладено адміністративно - господарський штраф у сумі 34000 грн., за порушення статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

На переконання представника позивача, постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем встановлено не правильну кваліфікацію правопорушення і в даному випадку підлягає застосуванню абзац 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Крім цього вказав, що перевірка транспортного засобу проведена не уповноваженою особою, у зв`язку із чим звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п. 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ).

Згідно зі статтею 5 Закону №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктом 2, 4 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі Європейська угода).

Відповідно до статті 53 Закону №2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень. До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 25, 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховним Судом у постановах від 17.07.2018 року у справі №802/1836/17-а зазначено, що приписи Закону зобов`язують автомобільних перевізників, водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують перевезення.

Отже, відсутність у водія на момент проведення перевірки передбачених документів становить склад господарського правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.

Судом встановлено, що 07.02.2023 року на автомобільній дорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 347 км + 527 м посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено перевірку транспортного засобу марки "RENAULT PREMIUM" 460.18, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ SPR, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який надав для перевірки, серед іншого, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, CMR, роздруківку на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_3 .

Зі змісту акту №351668 від 07.02.2023 року вбачаться, що під час виконання міжнародних перевезень вантажів була відсутня роздруківка на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 , чим порушено норми статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 вказаного Закону.

Таким чином, під час проведення рейдової перевірки виявлено відсутність даних стосовно підтвердження дотримання режиму праці та відпочинку водія, які мають бути зафіксовані тахографом (у випадку несправності цифрового тахографа чи пошкодження картки дані записуються від руки на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у тахографі).

При цьому, як встановлено судом і не спростовано позивачем, факт наявності вказаних порушень підтверджується підписом водія в акті перевірки №351668 від 07.02.2023 року. Позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б спростовували правомірність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Водночас, представник позивача зазначає, що у даному випадку застосуванню підлягає абзац 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", - управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена приписами статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

- виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 6 частини 1);

- управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 11 частини 1).

Вказаними нормами Закону передбачена кваліфікація різних за своїм складом порушень: відсутність документів, передбачених статтею 53 вказаного Закону та порушення вимог використання тахографа, які полягають у виконанні міжнародного автомобільного перевезення без контрольного пристрою (тахографу) або з вимкненим тахографом; відсутності щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія.

Суд зауважує, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв є документом, передбаченим статтею 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (резидентів та нерезидентів) та видів перевезень (пасажирських, вантажних), які використовують у своїх транспортних засобах цифровий тахограф. Тобто вказаний документ, відсутність якого встановлено у позивача, є загальнообов`язковим при виконанні міжнародних перевезень транспортними засобами, обладнаним цифровим тахографом; інші документи, наведені в частинах 3-6 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", є спеціальними для кожного з видів перевезень (вантажних/пасажирських) та особи перевізника (резидент/нерезидент).

Оскільки, щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія не можна ототожнювати з роздруківками на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, норми абзацу 11 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є застосовними у даному випадку.

Водночас, правильною кваліфікацією відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія є саме приписи абзацу 6 частини 1 статті 60 вказаного Закону.

Таким чином, виходячи з проаналізованих норм права та встановлених обставин справи, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому відсутні підстави для скасування постанови №352266 від 28.02.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Щодо посилань представника позивача про відсутність повноважень на проведення рейдової перевірки у старшого державного інспектора відділу надання адміністративних послуг Дідичука А.В., суд зазначає наступне.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком №1567 від 08.11.2006 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Пунктами 12, 13 вказаного Порядку визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Відповідно до пункту 16 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Судом встановлено, що на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділом державного нагляду (контролю) у Вінницькій області у період з 06.02.2023 року по 12.02.2023 року, видано направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №002376 від 03.02.2023 року для проведення рейдової перевірки транспортних засобів, крім інших, старшому державному інспектору відділу надання адміністративних послуг Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Дідичуку А.В.

Із вказаного направлення №020/в від 18.07.2022 року та графіка №020/в/2022 від 18.07.2022 року вбачається, що рейдова перевірка здійснювалась з 18.07.2022 року по 24.07.2022 року в Одеській області, зокрема на автомобільній дорозі М-05 452 км +811 м .

Як вбачається із посадової інструкції, яка міститься в матеріалах справи, до посадових обов`язків ОСОБА_4 , крім іншого, належить участь у проведенні перевірок за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт, виконує інші функції відповідно до доручень начальника відділу або особи, яка виконує його обов`язки.

На переконання суду, той факт, що рейдова перевірка проводилась особою, яка за своїм правовим статусом відноситься до "посадових осіб Укртрансбезпеки", на підставі графіка та направлення, відповідач діяв в межах наданих повноважень, відповідно до вимог Закону №2344-ІІІ, Порядку №1567 та Положення №103.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович