Справа № 149/4015/23
Суддя: Робак М. В.
Дата ухвалення: 2024-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/4015/23
Провадження №2-а/149/1/24
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.01.2024 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючлї судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ЕНА № 1063905 від 04 грудня 2023 року інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Кієнка Сергія Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що 04 грудня 2023 року о 10:37 годин на автодорозі М-3 на 347 км на вимогу поліцейського не пред?явив для перевірки документи, визначені у пункті 2.1. ПДР України. Дану постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною та необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню в силу того, що адміністративне правопорушення, яке зазначене у оскаржуваній постанові, позивач не вчиняв, а дії інспектора поліції суперечили вимогам Закону України «Про Національну поліцію», так як його зупинка працівником поліції була безпідставною, оскільки у керованому ним транспортному засобі було ввімкнено ближнє світло фар. Докази вчинення правопорушення відповідачем на вимогу позивача пред"явлено не було. Постанову про порушення позивачем п. 9.8. «б» ПДР інспектор поліції не виносив. Розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувся, права не роз"яснювались, у тому числі права на користування правовою допомогою адвоката, не відбирались пояснення по суті справи.

А тому, враховуючи вищевикладене позивач просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 13.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

18.12.2023 на адресу суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою суду від 18.12.2023 запропоновано позивачу надати клопотання щодо заміни відповідача.

27.12.2023 позивач надіслав на адерсу суду клопотання, щодо заміни неналежного відповідача.

Ухвалою суду від 08.01.2024 замінено неналежного відповідача.

16.01.2024 на адресу суду від представника відповідача Липовської Н.Ю. надійшов відзив на позовну заяву в якому вона заперечує проти позову у зв"язку з правомірністю дій поліцейського, який ніс службу в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. Вказує, що працівник поліції маючи достатньо підстав вважати, що водій керує транспортним засобом з неувімкненим ближнім світлом фар, здійснив його зупинку за порушення Правил дорожного руху. Після зупинки поліцейський вчинив дії, які відповідали вимогам ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Оскільки водій не виконав законну вимогу патрульного та не надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія, тому було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Що також узгоджується з позицією Верховного суду від 25.09.2019 у справі № 127/19283/17.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Як вбачається із частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою серії ЕНА № 1063905 від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5).

Із відеозапису долученого до відзиву вбачається, що у працівників поліції було достатньо підстав вважати, що водій не увімкнув ближнє світло фар, що стало підставою для зупинки автомобіля. Після зупинки транспортного засобу працівник поліції представився та повідомив причину зупинку, з якою позивач не погоджувався. На вимогу працівника поліції водій принципово відмовився пред`являти посвідчення водія та реєстраціїні документи на транспортний засіб,що є порушенням п.2.4 ПДР України. Розгляд справи за ст. 126 КУпАП проводився у присутності водія, з роз"ясненням процесуальних прав, яким під час розгляду справи висловлювалися свої пояснення та зауваження, клопотань про бажання скористатись правовою допомогою ОСОБА_1 не заявляв. За порушення водієм п. 9.8 ПДР працівник поліції попередив водія, що відповідає санкції статті 125 КУпАП. Роздруківка оскаржуваної постанови не в присутності водія, з подальшим її врученням особі, не свідчить про порушення працівниками поліції порядку розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача спростовуються наданими відповідачем доказами. Оскільки доведено, що позивачем було порушено вимоги п.2.1 «а» та 2.4 ПДР України, дії працівника поліції є законними та такими, що спрямовані на виконання своїх службових обов`язків, тому підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не має.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та з витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст.126, 251 КУпАП, ст.ст.77, 132, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суд може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Марина РОБАК