Справа № 380/30110/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/30110/23 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій із врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 05.01.2024 просив:

- Визнати протиправними та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського відділення державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. від 30.11.2024 про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн. у ВП №73461389.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у провадженні відповідача перебуває виконавче провадження ВП №73461389 відкрите на підставі виконавчого листа №380/13904/22 виданого 31.03.2023 року Львівським окружним адміністративним судом.

Спірною Постановою відповідача від 30.11.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП №73461389 зобов`язано КЕВ м. Львова внести ОСОБА_1 до Списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання грошової компенсації за належне їй для отримання житлове приміщення та подати його на розгляд та погодження у порядку, встановленому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої заказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 та постановою про стягнення виконавчого збору від 30.11.2023 постановив стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 26800,00 гривень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі №380/13904/22 було визнано протиправним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії КЕВ м. Львова від 29.12.2021 оформлене протоколом №13 в частині скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії КЕВ м. Львова від 03 вересня 2021 року (протокол №10) «Про надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення» в частині, що стосується надання грошової компенсації за належне жиле приміщення молодшому сержанту у відставці ОСОБА_1 та зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова внести ОСОБА_1 до Списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання грошової компенсації за належне їй для отримання житлове приміщення та подати його розгляд та погодження у порядку встановленому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380.

23.10.2023 за вх.№4708 на адресу КЕВ м. Львова надійшла заява гр. ОСОБА_1 від 20.10.2023 щодо добровільного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі №380/13904/22.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі №380/13904/22, разом із супровідним листом від 15.11.2023 за вих.№575/4791 на адресу Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України КЕВ м. Львова надіслав: Список осіб, які мають право на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у Львівському гарнізоні; Розрахунок виплати грошової компенсації; облікову квартирну справу та документи надані для отримання грошової компенсації молодшого сержанта у відставці ОСОБА_1 .

Зазначену інформацію КЕВ м. Львова довів до заявника ОСОБА_1 відповідним листом від 15.11.2023 №575/4800.

24.11.2023 за вх.№5247 КЕВ м. Львова отримало відповідь з Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України від 23.11.2023 №370/2/11871, згідно якої стало відомо, що Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями розглянуто та не погоджено надання виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у Львівському гарнізоні. Відповідне рішення було оформлене Протоколом засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №196 від 21.11.2023 року.

Про прийняте Комісією рішення гр. ОСОБА_1 була повідомлена відповідним листом від 11.12.2023 №575/5139.

Відтак, фактичне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі №380/13904/22, яким зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова внести ОСОБА_1 до Списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання грошової компенсації за належне їй для отримання житлове приміщення та подати його розгляд та погодження у порядку встановленому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, відбулося ще 15.11.2023, КЕВ м. Львова підготувало та направило відповідні документи встановленим порядком, передбаченим наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380.

21.11.2023, за декілька днів до дня відкриття виконавчого провадження ВП №73461389 зазначені документи були вже розглянуті і Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Частина дев`ята статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 передбачає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 09.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

31.03.2023 Львівським окружним адміністративним судом у справі № 380/13904/22 вирішено:

- Визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії КЕВ м. Львова від 29.12.2021 оформлене протоколом №13 в частині скасування пункту 3 рішення об`єднаної житлової комісії КЕВ м. Львова від 03 вересня 2021 року (протокол №10) «Про надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення» в частині, що стосується надання грошової компенсації за належне жиле приміщення молодшому сержанту у відставці ОСОБА_1 ;

- Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова внести ОСОБА_1 до Списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання грошової компенсації за належне їй для отримання житлове приміщення та подати його розгляд та погодження у порядку встановленому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380.

30.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 73461389 з примусового виконання виконавчого листа № 380/13904/22 щодо: зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова внести ОСОБА_1 до Списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання грошової компенсації за належне їй для отримання житлове приміщення та подати його розгляд та погодження у порядку встановленому Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380.

30.11.2021 відповідачем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26800,00 грн. у виконавчому провадженні ВП № 73461389 з примусового виконання виконавчого листа № 380/13904/22 від 31.03.2023.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних постанов з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 цього ж Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 5 ст. 26 цього ж Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із ст. 27 цього ж Закону:

1. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

3. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

4. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

5. Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

6. У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

7. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

8. Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

9. Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

10. Виконавчий збір не стягується, якщо інше не передбачено угодою про врегулювання спору (мировою угодою), укладеною між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулюваня спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, відповідно до якої виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню.

За наявності обставин, визначених абзацом першим цієї частини, виконавче провадження, відкрите на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у тому числі до дати укладення такої угоди, підлягає закінченню відповідно до пункту 19-1 частини першої статті 39 цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що спірна постанова про стягнення виконавчого збору прийнята 30.11.2023, одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження №73461389, що по суті та змісту відповідає вимогам ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач свої аргументи обґрунтовує тим, що ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

На переконання суду позивач помилився в обраному способі захисту, оскільки ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути застосована до спірних правовідносин на стадії відкриття виконавчого провадження, так як регулює питання саме стягнення виконавчого збору за умови закінчення такого виконавчого провадження.

В справі відсутні будь-які дані саме про закінчення вищевказаного виконавчого провадження, відтак позовні вимоги позивач про визнання протиправною та скасування спірної постанови про стягнення виконавчого збору, задоволенню не підлягають, оскільки такі по суті є передчасними.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються аргументи позивача, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 287, 295 КАС України , суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гавдик З.В.