Справа № 480/4797/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.В. Соп`яненко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р. Справа № 480/4797/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Соп`яненко О.В., повний текст складено 03.10.2023, по справі № 480/4797/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області від 09 травня 2023 року №1843/12/2/01-2023 у зарахуванні ОСОБА_1 вислуги років згідно ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV, сформованої за періоди проходження ним служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області видати наказ по особовому складу, яким здійснити перерахунок та зарахувати до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції ОСОБА_1 вислугу років в загальній кількості 15 календарних років з урахуванням вимог ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України), сформовану за наступні періоди: з 18.05.2012 по 20.09.2013, з 21.01.2015 по 27.01.2016, з 14.04.2018 по 01.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області, з урахуванням вищезазначеного перерахунку вислуги років, встановити ОСОБА_1 надбавку за стаж служби в поліції у розмірах, передбачених пп. 1 п. 5 Постанови № 988; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області від 09 травня 2023 року №1843/12/2/01-2023 у зарахуванні ОСОБА_1 вислуги років згідно ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV, сформованої за періоди проходження ним служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ) видати наказ по особовому складу, яким здійснити перерахунок та зарахувати до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) вислугу років в загальній кількості 15 календарних років з урахуванням вимог ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV (з розрахунку три місяці за кожен місяць служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки в складі національного контингенту та національного персоналу МВС України), сформовану за наступні періоди: з 18.05.2012 по 20.09.2013, з 21.01.2015 по 27.01.2016, з 14.04.2018 по 01.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ), з урахуванням вищезазначеного перерахунку вислуги років, встановити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) надбавку за стаж служби в поліції у розмірах, передбачених пп. 1 п. 5 Постанови № 988.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 23, ) суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки суті спору, а тому прийшов хибного висновку по справі. Вказує, що обчислення стажу служби в поліції чітко врегульовано ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», та ч. 2 цієї статті зазначено виключний перелік посад, які зараховуються до стажу служби в поліції. Також посилався на висновки Верховного Суду, викладеними в постанові від 19.11.2019 по справі №520/903/19, відповідно до якого делегування ч. 4 ст. 78 ЗУ «Про Національну поліцію» Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч. 4 ст. 78 Закону.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Законом України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки», а саме частиною 3 статті 8 передбачено, що вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці. Статтею п. 4 ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII передбачено, що до стажу служби в поліції зараховується час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції. Тому доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що Кабінетом Міністрів України на теперішній час не розроблений порядок обчислення вислуги років поліцейських, не є підставою для відмови в такому перерахунку, адже порядок такого перерахунку чітко визначений ч. 3 ст. 8 Закону № 613-ХIV.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу правового забезпечення Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ та згодом в Національній поліції України ОСОБА_1 приймав участь в місіях ООН, зокрема: - з 18.05.2012 по 20.09.2013 служба в місії ООН у Ліберії у складі Спеціального миротворчого центру Національної академії внутрішніх справ; - з 21.01.2015 по 27.01.2016 служба в місії ООН у Ліберії у складі національного персоналу; - з 14.04.2018 по 01.08.2020 служба в місії ООН в Республіці Південний Судан у складі національного персоналу; - з 07.11.2021 по 20.04.2022 служба в місії ООН на Кіпрі у складі національного персоналу. Таким чином, загальний період фактичного перебування позивача в місіях ООН 5 календарних років.

21 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з письмовим рапортом на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Сумській області про зарахування до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та ч. 3 ст. 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» його вислугу років у пільговому обчисленні, сформованої під час проходження ним служби в міжнародних операціях Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки, а також про встановлення йому відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» надбавки за вислугу років з урахуванням періоду зазначеної пільгової вислуги років.

09 травня 2023 року ОСОБА_1 отримав письмову відповідь ГУНП за вихідним №1843/12/2/01- 2023 про те, що зарахування до його календарної вислуги років вислуги років в пільговому обчислені під час проходження ним служби в місіях ООН Законом України «Про Національну поліції» не передбачено.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у зарахуванні стажу, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ГУНП в Сумській області протиправно відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні періоду проходження служби в миротворчих операціях ООН з підтримання миру та безпеки з розрахунку один місяць за три до його поточної календарної вислуги років, а також, що не зарахування вищезазначеної вислуги позбавляє позивача права на встановлення йому, як поліцейському, відповідної надбавки за вислугу років згідно ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» та пп. 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з таких підстав.

За змістом частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, організаційні та фінансові засади щодо участі України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, а також порядок направлення Україною військового та цивільного персоналу, організації його підготовки та забезпечення визначає Закон України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки».

Статтею 1 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» визначено, що національний персонал окремі військовослужбовці Збройних Сил України, інших військових формувань, поліцейські, особи начальницького і рядового складу державних органів, які можуть оснащуватися вогнепальною (стрілецькою) зброєю та боєприпасами до неї відповідно до пропозицій міжнародних організацій у сфері безпеки, а також працівники Збройних Сил України, інших військових формувань, державних органів і установ України, які направляються Україною для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки і не входять до складу національного контингенту.

Також зазначено, що національний контингент військові підрозділи, оснащені відповідним озброєнням і військовою технікою, засобами підтримки і зв`язку, що направляються Україною для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, у тому числі у складі багатонаціональних військових формувань високої готовності військові підрозділи Збройних Сил України, інших військових формувань, котрі входять до складу об`єднаних військових підрозділів, що створюються спільно з іншими державами для участі у міжнародних операціях підтримання миру і безпеки.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки», національний контингент і національний персонал комплектуються громадянами України - військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, поліцейськими, особами начальницького і рядового складу інших військових формувань та інших державних органів і цивільних установ України, які мають необхідну професійну і психологічну підготовку.

Згідно зі статтею 8 Закону № 613-XIV, соціальний захист учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки і членів їх сімей забезпечується згідно з законами України.

Якщо міжнародними договорами або угодами, в яких бере участь Україна, встановлені більш високі гарантії захисту учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються норми відповідного міжнародного договору або міжнародної угоди.

Вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

Оскільки стаття 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» регулює більш вузьке коло суспільних відносин, пов`язаних із соціальним захистом учасників міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки та членів їх сімей, що також включає право на пенсію та відповідне пенсійне забезпечення, то вона є спеціальною нормою по відношенню до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а остання є загальною нормою у цьому відношенні. Так само і норми пункту 3 постанови КМУ № 393 є спеціальними по відношенню до норм статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки вони регулюють більш вузьке коло правовідносин, пов`язаних з порядком обчисленням вислуги років, призначення та виплати пенсій.

З наведеного вбачається, що служба в міжнародних операціях Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки має зараховуватися в пільговому обчисленні.

Відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано той факт, що ОСОБА_1 під час проходження служби в органах внутрішніх справ та згодом в Національній поліції України приймав участь в місіях ООН, зокрема: - з 18.05.2012 по 20.09.2013 служба в місії ООН у Ліберії у складі Спеціального миротворчого центру Національної академії внутрішніх справ; - з 21.01.2015 по 27.01.2016 служба в місії ООН у Ліберії у складі національного персоналу; - з 14.04.2018 по 01.08.2020 служба в місії ООН в Республіці Південний Судан у складі національного персоналу; - з 07.11.2021 по 20.04.2022 служба в місії ООН на Кіпрі у складі національного персоналу.

Таким чином, дії ГУНП в Сумській області, які виразились у неправомірній відмові ОСОБА_1 в зарахуванні періоду проходження служби в миротворчих операціях ООН з підтримання миру та безпеки з розрахунку один місяць за три до його поточної календарної вислуги років, є протиправними, оскільки вони порушують право позивача на соціальний захист, гарантоване Конституцією України, Законом України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки».

Суд відхиляє доводи скаржника про те, що ч. 2 ст. ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції та не містить час проходження служби в міжнародній місії Організації Об`єднаних Націй, оскільки таке зарахування стажу передбачене частиною 3 статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки».

В свою чергу, не зарахування вищезазначеної вислуги позбавляє позивача права на встановлення йому, як поліцейському, відповідної надбавки за вислугу років згідно ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» та пп. 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 по справі №480/4797/23- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко