Справа № 440/16672/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 23 січня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/16672/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 1-1603-UA0092487 від 06 червня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на відсутність у нього статусу платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з огляду на те, що нерухоме майно, яке перебуває у власності позивача у вигляді пасажирського причалу, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. З огляду на викладене, позивач вважає протиправним спірне податкове повідомлення-рішення про нарахування йому зобов`язань за 2022 рік з такого податку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

18 грудня 2023 року судом одержано відзив відповідача на позов, у якому контролюючий орган просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач є власником нерухомого майна - пасажирського причалу, яке на переконання контролюючого органа є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. ГУ ДПС у Полтавській області проведено розрахунок податкових зобов`язань на об`єкт нерухомого майна позивача (пасажирський причал) та визначено суму податку за 2022 рік в розмірі 48457,50 грн, що відповідає приписам статей 54 та 266 ПК України.

У відповіді на відзив позивач не визнав доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, а також наполягав на наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є фізичною особою (рнокпп НОМЕР_1 ), у власності якої перебуває об`єкт нерухомого майна причал пасажирський загальною площею 4970 кв.м, який розташований на земельній ділянці державної власності площею 0,5045 га за адресою АДРЕСА_1 .

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 239327017 від 29 грудня 2020 року підтверджено, що ОСОБА_1 належить на праві власності об`єкт нерухомого майна: пасажирські причали (перша черга), загальною площею 4970 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 873, виданий 29 грудня 2020 року, видавник приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. Відповідно до даного документа у позивача відсутній об`єкт житлової нерухомості, проте наявний об`єкт нерухомого майна - пасажирські причали.

У Технічному паспорті інвентаризаційна справа № 3475 реєстровий № Н-3/810 зазначено назва об`єкта: Пасажирські причали І черга асфальто-бетоне покриття по щеб.підгот. площа 4970 кв.м. На плані земельної ділянки Технічного паспорту Пасажирські причали І черга відсутні будівлі, в Експлікації зазначено: Пасажирські причали І черга (гр.2), загальна площа - 4970 (гр.3), під дорожнім (твердим) покриттям - 4970 (гр.8), в графах, де зазначається площа земельної ділянки під будинком, господарськими будівлями та спорудами - відсутня площа (гр.4, гр.5, гр.6).

06 червня 2023 року відповідач на підставі статті 54, 266 ПК України нарахував позивачу зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік у розмірі 48457,50 грн про що виніс спірне податкове повідомлення-рішення № 1-1603-UA0092487 від 06 червня 2023 року.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку.

За результатами розгляду вищим контролюючим органом скарги позивача на спірне податкове повідомлення-рішення останнє залишене без змін, а скарга платника - без задоволення.

Позивач, посилаючись на безпідставність нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Відповідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий Кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України наведений перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування.

Згідно з ст. 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до п. 14.1 ст. 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

14.1.129. об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки;

14.1.129-1. об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

14.1.15. будівлі - земельні поліпшення, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності;

14.1.238. споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій;

14.1.75. земельне поліпшення - результати будь-яких заходів, що призводять до зміни якісних характеристик земельної ділянки та її вартості. До земельних поліпшень належать матеріальні об`єкти, розташовані у межах земельної ділянки, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення, а також результати господарської діяльності або проведення певного виду робіт (зміна рельєфу, поліпшення ґрунтів, розміщення посівів, багаторічних насаджень, інженерної інфраструктури тощо).

Отже, до об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належать, зокрема, об`єкти нежитлової нерухомості (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України) - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду (пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України) та є земельними поліпшеннями, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності (пп.14.1.15 п.14.1 ст.14 ПК України).

В свою чергу, відповідно до пп.14.1.238 ПК України споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій.

Таким чином, об`єкти нерухомості, які не мають ознак будівель в значенні пп.14.1.15 п.14.1 ст.14 Кодексу, зокрема споруди (інженерні споруди), не підпадають під визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого та введеного в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 за №507 (далі - ДК БС) наведено визначення та класифікацію будівель виробничого та невиробничого призначення та інженерних споруд різного функціонального призначення.

У Державному класифікаторі будівель та споруд визначено, що споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

В КЛАСИФІКАЦІЇ БУДІВЕЛЬ ТА СПОРУД в розділі 1 Будівлі зазначені всі класи будівель, причалів в цьому розділі відсутні.

У той же час в розділі 2 ІНЖЕНЕРНІ СПОРУДИ в підрозділі 21 Транспортні споруди в групі 215 Порти, канали, греблі та інші водні споруди зазначено, що клас 2151 Порти та судноплавні канали включає: морські та річкові портові (причали, доки, пристані, моли тощо); судноплавні канали; споруди на ріках та каналах (шлюзи, мости-канали, тунелі-канали, обладнання берегів). Цей клас включає також військові порти, водні споруди суднобудівної промисловості (стапелі, камери, басейни та т. ін.). Цей клас не включає: будівлі маяків (1241), дамби та подібні споруди для утримання води (2152), берегові та прибережні нафтовітермінали (2303).

Враховуючи відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Технічного паспорту, а також норми ПК України і Державного класифікатора будівель та споруд, суд приходить до висновку, що об`єкт нерухомого майна: Пасажирські причали (перша черга) належить саме до споруди (інженерної споруди).

Отже, об`єкт нерухомості: інженерні споруди - Пасажирські причали (перша черга) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на відомості інформаційних баз даних ІКС "Податковий блок" про зареєстроване право власності позивача на об`єкт нежитлової будівлі, оскільки у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 239327017 від 29 грудня 2020 року в графі "об`єкт нерухомого майна" вказано: "пасажирські причали (перша черга), об`єкт житлової нерухомості: Ні".

Таким чином, відсутні відомості, що даний об`єкт є нежитловою будівлею.

Відповідно до пп. 266.3.2 п.266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Таким чином, посилання податкового органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах не є належним доказом по справі, оскільки носить виключно інформативний характер Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 25 листопада 2019 року у справі № 821/4094/14, від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17.

Відтак, відповідач протиправно нарахував позивачу податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, та виніс спірне податкове повідомлення-рішення, а відтак останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 1-1603-UA0092487 від 06 червня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова