Справа № 280/5389/23
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2024 року м. Дніпросправа № 280/5389/23
(суддя Калашник Ю.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №280/5389/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 липня 2023 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, у розмірі десяти її місячних пенсій у відповідності з вимогами п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позов обґрунтовано тим, що 14.02.2022 року позивачу призначено пенсію за віком, проте грошову допомогу згідно із п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058 протиправно не виплачено. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що згідно з записами трудової книжки у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, який становить більше 30 років, оскільки посада вихователя дошкільного дитячого закладу відноситься до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що на день досягнення позивачем пенсійного віку, що є датою призначення пенсії 14.02.2022 року, остання мала 32 роки 00 місяців 22 дні страхового стажу, з них 24 роки 3 місяці робота, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, що свідчить про відсутність у позивача необхідних 30 років роботи у закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Зазначає відповідач і про те, що до звернення із заявою про виплату позивачу грошової допомоги від 17.01.2023 року, позивач з 14.02.2022 року отримувала пенсійні виплати, а саме пенсію за віком.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 27.04.2022 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.36).

З 14.02.2022 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у загальному розмірі 7372,31 грн (а.с.12).

17 січня 2023 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії, де вид пенсії зазначено «зміна надбавки (10 пенсій) (а.с.38).

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.02.2023 року №0800-0210-8/9145, відповідачем розглянуто «документи, надані разом із заявою від 17.01.2023 року №359 про «зміну надбавки (10 пенсій)» (а.с.17).

Вищезазначеним листом повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати їй грошової допомоги, у розмірі десяти її місячних пенсій у відповідності до вимог п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі поданої заяви від 17.01.2023 року №359 зважаючи на відсутність у позивача станом на 14.02.2022 року необхідного страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років (а.с.17).

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплати грошової допомоги, у розмірі десяти її місячних пенсій у відповідності з вимогами п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2011 № 1191 «Про затвердження Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 року у справі №310/3774/17 зазначив, що «синтаксичний аналіз пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Порядку №1191 дає підстави для висновку, що умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При цьому законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 14.02.2022 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі поданої 27.04.2022 року нею заяви (а.с.36).

При цьому, призначаючи пенсію за віком відповідачем не було виплачено позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій передбачену пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 29.05.1985, позивач, зокрема, працювала на наступних посадах:

- запис № 1: 15.08.1984 прийнята в СШ №15 на посаду вчителя фізики (наказ № 144-к від 27.08.1984.);

- запис № 2: 18.11.1985 звільнена у зв`язку із переводом у СШ №93 (наказ № 104-ок від 21.11.1985);

- запис № 3: 18.11.1985 прийнята в СШ № 93 на посаду вчителя фізики (наказ № 50 від 18.11.1985).

Також, відповідно до довідки від 23.03.2022 № 175, яка видана директором Запорізької гімназії №93, ОСОБА_1 працює в Запорізькій гімназії № 93 Запорізької міської ради Запорізької області на посаді вчителя фізики з 18.11.1985 по теперішній час (а.с.11).

Отже, станом на час призначення позивачу пенсії за віком - 14.02.2022 року, позивач мала спеціальний педагогічний стаж більше 30 років, оскільки з 18.11.1985 року працювала на посаді вчителя фізики, у закладі комунальної форми власності, що в свою чергу є підставою для виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Разом з цим, суд апеляційної інстанції враховує і те, що пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Тобто, у відповідача виникає обов`язок по виплаті такої допомоги при призначенні пенсії за віком за наявності у особи спеціального стажу роботи незалежно від подання особою заяви щодо виплати такої допомоги та часу встановлення відповідачем наявності відповідного страхового стажу у цієї особи.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №280/5389/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 23 січня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва