Справа № 200/7348/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року Справа№200/7348/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

18 грудня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокатка Верченко О.О., представниця позивача ОСОБА_1, подала до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.11.2023 №387 щодо відмови в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію з 20.11.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з повним робочим днем під землею на провідній посаді період роботи з 16.12.2015 по 20.11.2023, та зарахувати до стажу роботи на провідних посадах додатково 4 роки 3 місяці відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8, яке видане на виконання постанови Верховної Ради України №1931-XII від 06.12.12.1991.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії по інвалідності, яка призначена у зв`язку з нещасним випадком на виробництві. 20.11.2023 ним була подана заява про перехід на інший вид пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 24.11.2023 №387 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відмовило в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю права на інший вид пенсії. За розрахунком відповідача пільговий стаж роботи позивача складає 12 років 10 місяців 6 днів. Відповідачем не враховано до пільгового стажу роботи періоди з 2016 по 2023 роки через не надання довідок про пільговий стаж. Позивач не згоден зі спірним рішенням, оскільки вважає, що набув необхідний пільговий стаж роботи в підземних умовах 25 років.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало відзив, в якому позов не визнало, просило відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з таких підстав. 20.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про здійснення йому перерахунку із переходом на інший вид пенсії. До заяви про перерахунок пенсії заявник додав пільгові довідки про періоди роботи в шахті №788 від 16.12.2015, видану ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», №959 від 15.12.2015, видану ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», якими підтверджений пільговий стаж до 15.12.2015. Довідки про пільговий стаж з 2016 по 2023 роки відсутні. Враховуючи надані довідки, пільговий стаж становить - 12 років 10 місяців 6 днів. В ході розгляду звернення також встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на інший вид пенсії позивач права не має. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення від 24.11.2023 №387 про відмову позивачу в перерахунку із переходом на інший вид пенсії.

25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25 грудня 2023 року у відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності, яка призначена у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

22 липня 2015 року складений Акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 22 липня 2015 року о 00 годині 30 хвилин у 6 північній лаві бремсбергу блоку №5 ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з ОСОБА_1

10 грудня 2015 року ОСОБА_1 довічно встановлена ІІІ група інвалідності у зв`язку трудовим каліцтвом (довідка до акта медико-соціальної експертизи серія 10 АВВ №430169).

20 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перехід на інший вид пенсії, до якої додав пільгові довідки про періоди роботи в шахті №788 від 16.12.2015, видану ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», №959 від 15.12.2015, видану ПАТ «Шахтоуправління «Покровське».

24 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №387 про відмову позивачу в перерахунку із переходом на інший вид пенсії. Згідно з рішенням, враховуючи надані довідки, пільговий стаж становить - 12 років 10 місяців 6 днів. В ході розгляду звернення також встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на інший вид пенсії позивач права не має.

За інформацією, яка міститься в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5» спеціальний стаж ОСОБА_1 за період з 25 листопада 2002 року по 2006 роки облікований за кодом ЗПЗ013А1 і становить загалом 4 роки 0 місяців 15 днів:

в 2002 році - 1 місяць 6 днів,

в 2003 році - 11 місяців 23 дні,

в 2004 році - 11 місяців 16 днів,

в 2005 році - 12 місяців,

в 2006 році - 12 місяців,

за період з 2007 року по 11 травня 2016 року - за кодом ЗПЗ014А2, і становить 9 років 4 місяці 11 днів.

Відповідно до запису №17 від 12 травня 2016 року в трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_1 , останній переведений учнем електрослюсаря (слюсаря) по ремонту обладнання.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Згідно з абзацом четвертим частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV Закону №1058-ІV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такі ж самі умови призначення пільгової пенсії незалежно від віку передбачені статтею 14 Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (додаток 3 до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6 «Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за №1000/9599 та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152):

код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

код ЗПЗ014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 (далі - Список №202).

Згідно зі Списком №202 усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) терміном не менше 25 років, мають право на пенсію незалежно від віку.

З аналізу вищенаведених положень законодавства висновується таке.

По-перше, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах (якщо нещасний випадок стався під час роботи в шкідливих умовах).

По-друге, пенсія незалежно від віку призначається працівникам, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Судом встановлено, що станом на 20 листопада 2023 року (дату подання заяви про перерахунок)

ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві,

час перебування на інвалідності останнього становить 7 років 6 місяців 9 днів,

вік позивача - 39 років,

спеціальний стаж ОСОБА_1 в «Індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5)»

за період з 25 листопада 2002 року по 2006 роки облікований за кодом ЗПЗ013А1 і становить 4 роки 0 місяців 15 днів,

за період з 2007 року по 11 травня 2016 року - за кодом ЗПЗ014А2 і становить 9 років 4 місяці 11 днів.

Для призначення пенсії незалежно від віку за частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV необхідно або не менше 25 років безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, або 20 років безпосередньої зайнятості повний робочий день на провідних професія на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин.

Отже, навіть за умови зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві до стажу роботи за Списком №202, такий стаж буде становити менше необхідних 25 років:

4 роки 0 місяців 15 днів (ЗПЗ013А1) + 9 років 4 місяці 11 днів (ЗПЗ014А2) + 7 років 6 місяців 9 днів (час перебування на інвалідності)

Якщо час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві зарахувати до стажу роботи на провідній професії, то такий стаж буде становити 16 років 10 місяців 20 днів (9 років 4 місяці 11 днів + 7 років 6 місяців 9 днів), що менше 20 років, які визначені Законом №1058-ІV.

Позивач вважає, що має право на додатковий стаж в розмірі 4 роки 3 місяці відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 за роботи на провідній професії «прохідник», «ГРОЗ» (код ЗПЗ014А2).

Суд не погоджується з цим твердженням з огляду на таке.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Роз`яснення №8) працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на молотках, машиністом гірничих виємочних машин [… ] - за 1 рік роботи 3 місяці.

Аналіз вказаних положень Роз`яснення №8 дозволяє зробити висновок, що право на пільгове обчислення стажу роботи мають працівники, які ВІДПРАЦЮВАЛИ не менше 10 років на підземних роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд вже зазначав, що з 01 січня 2004 року була введена в дію система персоніфікованого обліку і з цієї дати відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, правила пільгового обчислення стажу на підземних роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які встановлені Роз`ясненням №8, можуть застосовуватися тільки до періодів до впровадження системи персоніфікованого обліку.

Судом встановлено, що позивач ВІДПРАЦЮВАВ 9 років 4 місяці 11 днів на підземних роботах, передбачених статтею 14 Закону №1788-ХІІ, що є менше 10 років, визначених Роз`ясненням №8, та в період з 2007 року по 11 травня 2016 року, тобто після 01 січня 2004 року, і тому правила пільгового обчислення стажу на підземних роботах, передбачених статтею 14 Закону №1788-ХІІ, які встановлені Роз`ясненням №8, до вказаного періоду незастосовні.

Також не можуть бути застосовані положення Роз`ясненням №8 до часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, оскільки під час інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві позивач не ПРАЦЮВАВ на підземних роботах, передбачених статтею 14 Закону №1788-ХІІ, і перебував на інвалідності після 01 січня 2004 року, а тому відповідно до вимог Закону №1058-ІV час перебування на інвалідності підлягає зарахуванню до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, без будь-якого пільгового обчислення.

За встановлених судом обставин, ОСОБА_1 не відповідає всім необхідним умовам, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах ані за статтею 14 Закону №1788-ХІІ, ані за частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV, навіть за умови зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Решта доводів висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача (стаття 139 КАС України).

Доказів понесення інших судових витрат сторонами не подано.

Керуючись статтями 2, 3-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66, код ЄРДПОУ 13967927, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання протиправним та скасування рішення від 24.11.2023 №387 щодо відмови в призначенні пенсії, зобов`язання призначити пенсію з 20.11.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з повним робочим днем під землею на провідній посаді період роботи з 16.12.2015 по 20.11.2023, та зарахувати до стажу роботи на провідних посадах додатково 4 роки 3 місяці відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8, яке видане на виконання постанови Верховної Ради України №1931-XII від 06.12.12.1991, відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 25 січня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко