Справа № 400/2765/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 400/2765/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю надійшли матеріали адміністративної справи № 400/2765/23 за позовом Головного управління ДПС в Миколаївській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Державного бюджету в рахунок погашення податкового боргу в сумі 200342,47 грн., а саме: з орендної плати з фізичних осіб 196079,80 грн.; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 3641,00 грн.; земельного податку з фізичних осіб 621,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 відповідно до приписів Податкового кодексу України є платником податків. ГУ ДПС у Миколаївській області пред`являється до стягнення податковий борг Відповідача у сумі 200342,47 грн.

Відповідно до ст. 59 ПК України виставлено податкову вимогу від 01.11.2021 р. №0-1402, яка була направлена Відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення форми №119 Укрпошти.

У зв`язку з тим, що на теперішній час податковий борг залишається непогашеним, податковий орган звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 року адміністративну справу № 400/2765/23 передано для подальшого розгляду до Одеського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року прийнято до провадження адміністративну справу №400/2765/23 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали про прийняття до провадження адміністративної справи №400/2765/23 від 13.11.2023 року була направлена відповідачу на його поштову адресу проте, 26.12.2023 року до суду від відповідача повернулось поштове відправлення з вкладенням, що не вручено адресату з підстав «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлявся про встановлений ухвалою суду від 13.11.2023 року строк для подання відзиву на позовну заяву, проте станом на момент розгляду справи відзив на адміністративний позов до суду не надходив.

Частиною 6 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , є платником податків.

Відповідно розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом становить 200 342,47 грн., а саме заборгованість по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 196 079,80 грн.; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 3 641,00 грн.; по земельному податку з фізичних осіб 621,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, дана заборгованість позивача по орендній платі з фізичних осіб, у загальному розмірі 196 079,80 грн. виникла в результаті винесення:

- податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №-1402 від 04.08.2021, яким до ОСОБА_1 застосована сума податкового зобов`язання у розмірі 119 430,50 грн., за період 2019, 2020, 2021 роки, строк сплати 12.10.2021, сплачено 0,12 грн., сума боргу 119 430,38 грн.;

- податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №-1402 від 04.08.2021, яким застосована сума податкового зобов`язання у розмірі 76 649,42 грн., за період 2019, 2020, 2021 роки, строк сплати 12.10.2021, сплачено 0,00 грн., сума боргу 76 649,42 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в загальному розмірі 3641 грн. виникла в результаті винесення:

- податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1403 від 29.04.2021, нараховано 2 277,27 грн., за період 2020 рік, строк сплати 21.09.2021, сплачено 1 191,98 грн., сума боргу 1 085,29 грн.;

- податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1403 від 29.04.2021, нараховано 1 777,23 грн., за період 2020 рік, строк сплати 21.09.2021, сплачено 0,00 грн., сума боргу 1 777,23 Грн.;

- податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1403 від 29.04.2021, нараховано 1 212,24 грн., за період 2020 рік, строк сплати 21.09.2021, сплачено 433,76 грн., сума боргу 778,48 грн.

Заборгованість позивача по земельному податку з фізичних осіб, виникла в результаті винесення:

- податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №1-1403 від 08.04.2021, нараховано 621,67 грн., за період 2021 рік, строк сплати 25.08.2021, сплачено 0,00 грн., сума боргу 621,67 грн.

У добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим Позивач звернувся до суду.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення №-1402 від 04.08.2021 року та №-1402 від 04.08.2021 року були особисто вручені позивачу 17.08.2021 року.

Податкові повідомлення-рішення №0-1403 від 29.04.2021, №0-1403 від 29.04.2021, №0-1403 від 29.04.2021, №1-1403 від 08.04.2021 направлялись за адресою: АДРЕСА_2 , однак повернулись відправнику не врученими з відмітками відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 16 ПК України визначені обов`язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно положень статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п.38.1 ст.38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із п. п. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

За визначеннями п.п. 14.1.157. п.14.1 ст.14 податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 87.9. ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п.45.1 ст.45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Отже, податковий орган бере на податковий облік фізичну особу платника податків за місцем її проживання.

При цьому, згідно абз.5 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №149079 від 17.07.2023 року, ОСОБА_1 зареєстрована з 12.06.2016 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, орган державної Податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, у зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 0-1402 від 01.11.2021 року, яку було направлено рекомендованим листом за адресою: АДРЕСА_2 , проте повернуто відправнику не врученим з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Отже, враховуючи, що податкові повідомлення-рішення №0-1403 від 29.04.2021, №0-1403 від 29.04.2021, №0-1403 від 29.04.2021, №1-1403 від 08.04.2021 та податкова вимога форми «Ф» № 0-1402 від 01.11.2021 не направлялись за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , та, відповідно, відповідачу не вручались, суд доходить висновку, що зазначена у даній позовній заяві сума податкового боргу є неузгодженою.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у період з 08.01.2024 року по 22.01.2024 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 23 січня 2024 року (перший робочий день).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.