Справа № 420/11908/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/11908/23
Головуючий в 1 інстанції: Хурса О.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.03.2023 №8366340/38986871 про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 31.01.2023 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» від 31.01.2023 року №19 на загальну суму 199 290,00 грн., в тому числі ПДВ 33 215,00 грн., датою її подання;

- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України солідарно за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС судові витрати.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року, позовну заяву задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкової накладної від 02.03.2023 №8366340/38986871. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №19 від 31.01.2023 датою її подання. Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу по справі №420/11908/23.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС задоволено частково. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При повторному розгляді ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/23498/23.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції; ухвалити судове рішення щодо розподілу судових витрат по справі №420/11908/23, яким стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України солідарно на користь ТОВ «СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС» судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом судом першої інстанції справи у розмірі 15000,00 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивачем виконано усі необхідні дії передбачені процесуальним законодавством для вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме: у позовній заяві позивач зазначив, що документи на підтвердження понесених позивачем судових витрат будуть подані у встановлені законодавством строки та заявлено орієнтовний розмір судових витрат; представником позивача в порядку ст.139 КАС до суду було зроблено відповідну заяву про намір надати докази щодо розміру судових витрат у встановлені законодавством строки; сторонам та суду з додержанням строків, визначених Главою 8 Розділу І КАС направлено Заяву про розподіл судових витрат, з детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та надані докази на підтвердження заявлених обставин, в т.ч. копія договору на правничу допомогу, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги, рахунок та ін. До заяви на підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивач надав: копію Договору №12/12 від 12.12.2022, копію додаткової угоди №4 від 15.05.2023 до Договору №12/12 від 12.12.2022, копію акту приймання-передачі наданих послуг, рахунок №31/07 від 31 липня 2023 року. У відповідності до вищевказаних документів сума понесених позивачем витрат на правову допомогу склала 15000 грн., яку необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів. Апелянт вказує, що заява про розподіл судових витрат, подана позивачем, відповідає всім вимогам, зазначеним в КАС України. Апелянт зазначає, що фактично суд першої інстанції знехтував висновками апеляційного суду, які вказані у постанові від 19.10.2023 по справі 420/11908/23. Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 містить аналогічні висновки, що були зазначені в ухвалі від 28.09.2023.

Відзивів на апеляційну скаргу відповідачами до суду не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно з матеріалами справи, позивач просив у позовній заяві стягнути з відповідача судові витрати та зазначив, що їх орієнтовний розмір становить 15000 грн.

Приймаючи ухвалу про залишення без розгляду, після перегляду заяви про розподіл судових витрат П`ятим апеляційним адміністративним судом, суд першої інстанції, посилаючись на висновки Верховного Суду прийшов до висновку, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Крім цього, судом першої інстанції зазначено, що у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати і визначив їх орієнтовний розмір 15000 гривень, проте жодного належного доказу вказаних витрат на правничу допомогу не надав до вирішення справи по суті, відповідно судом здійснено розподіл судових витрат з урахуванням доказів наявних в матеріалах справи, станом на час ухвалення рішення від 31.07.2023 року.

Також, судом зазначено, що позивачем не наведено в заяві жодного обґрунтування щодо наявності поважних причин неможливості вчасно подати суду документи на підтвердження понесених судових витрат до вирішення справи по суті.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що зазначена в позовній заяві вимога позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу не є заявою, яка передбачена в ч.7 ст. 139 КАС України, у зв`язку з чим заяву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано з порушенням порядку, визначеного ч.7 ст. 139 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2023 року від представника позивача до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява про судові витрати, в якій представник позивача просить стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) та Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС (, 67832, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Великодолинське, пров. Ентузіастів, 2) судові витрати, пов`язані з розглядом справи № 420/11908/23, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. 00 коп. (а.с. 213 -218)

До заяви на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надано копії: Договору №12/12 від 12.12.2022 про надання правничої допомоги, додаткової угоди №4 від 15.05.2023 до цього договору, акту №1 від 31.07.2023 р. прийому-передачі наданої правничої допомоги, рахунок №31/07 від 31 липня 2023 року, у відповідності до яких сума понесених позивачем витрат на правову допомогу склала 15000 грн., яку необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

15.08.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника відповідачів надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в обґрунтування якого вказано, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. Також представник вважає, що обґрунтований розмір витрат на правничу допомогу у даній справі складає 2684 грн.

Колегія суддів зауважує, що питання, які суд вирішує при ухваленні рішення визначені ст. 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (ч. 3 ст. 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (п. 3 ч. 1 ст. 252).

Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку ст. 252 КАС України.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення про розподілу судових витрат, колегія суддів керується таким.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що якщо судом не вирішено питання про судові витрати суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 134 КАС України. Відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У ч. 3 ст. 143 КАС України вказано: якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що в прохальній частині позовної заяви позивач, крім іншого, просив стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України солідарно за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС судові витрати.

Крім цього, позивачем зазначено, що орієнтовні витрати на надання правничої допомоги в суді першої інстанції становлять 15000,00 грн. Документи на підтвердження понесених позивачем судових витрат будуть подані у встановлені законодавством строки, а саме, у відповідності до ч.7 ст. 139 КАС України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.(т.с.1 а.с. 14)

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявлена вимога позивача у позовній заяві про стягнення 15000 грн. судових витрат, є наміром клопотати перед судом про відшкодування з відповідачів витрат на правову допомогу.

При цьому, з досліджених колегією апеляційної інстанції доказів витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, що надані до заяви, встановлено, що акт прийому-передачі наданої правничої допомоги складаний 31.07.2023 року, цього ж дня виставлено рахунок- фактуру № 31/07 на оплату за надану правничу допомогу у розмірі 15000 гр., таким чином вбачається, що докази, надані стороною, стосуються дій, вчинених адвокатом після подачі позовної заяви до суду, однак судом першої інстанції оцінки цим обставинам не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем дотримано всі вимоги, що визначені гл. 8 КАС України, а висновок суду першої інстанції про те, що заявлена вимога позивача у позовній заяві, щодо стягнення витрат на правничу допомогою не є заявою, яка передбачена ч.7 ст. 139 КАС України колегія вважає помилковим.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що правові висновки Верховного Суду, на які послався суд першої інстанції в ухвалі, не можуть бути застосовані при розгляді заяви про розподіл судових витрат у цій справі, оскільки обставини, які були встановлені касаційним судом у справах, є відмінними від обставин у справі, що розглядається.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали касаційної інстанції від 12 листопада 2020 року у справі № 640/13697/19, касаційним судом встановлено, що до прийняття постанови Верховним Судом у касаційній інстанції позивачем не заявлялось про те, що позивач має намір клопотати перед судом про відшкодування з відповідача витрат на правову допомогу. Також, касаційним судом зазначено, що позивачем не обґрунтовано, що у позивача не було можливості вчасно подати суду документи на підтвердження понесених судових витрат у зв`язку з чим касаційний суд зробив висновок, що позивачем не дотримано вимоги ч.7 ст. 139 КАС України.

У справі №340/2449/19 Верховний Суд робить висновок, що докази витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу надійшли до суду 04 листопада 2019 року та подані до відділу поштового зв`язку 30 жовтня 2019 року, тобто протягом 12 днів після ухвалення рішення у даній справі, що також є віддмінним обставинам, встановлених у справі 420/11908/23.

У справі № 300/2425/19 Верховний Суд взагалі скасував постанову апеляційної інстанції а справу направив для продовження розгляду.

Крім цього, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення вже була предметом розгляду у суді першої та апеляційної інстанцій.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року було скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року і направлено справу для продовження розгляду.

Однак, судом першої інстанції не прийнято до уваги висновки, що викладені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року і вдруге, з аналогічними мотивами, прийнято ухвалу про залишення без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світовий контейнерний світ» про ухвалення додаткового судового рішення.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до необґрунтованого прийняття судового рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СВІТОВИЙ КОНТЕЙНЕРНИЙ СЕРВІС задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик