Справа № 560/18992/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

за участю:секретаря судового засідання Сапач О.С., представника позивача Заруцького О.В., представника відповідача Ткачук О.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.05.2023 року: №-2209 на суму 21,01 грн; №-2209 на суму 1494,62 грн; №-2209 на суму 9686,95 грн; №-2209 на суму 11411,95 грн; №-2209 на суму 264140,80 грн; №-2209 на суму 514712,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оспорюванні повідомлення-рішення є протиправними, оскільки в силу приписів п. 297.1.4, п. 297.1 ст. 297 Податкового Кодексу України, позивач звільнений від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на майно в частині земельного податку, оскільки земельні ділянки позивач використовує у своїй господарській діяльності.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14.12.2023 о 10:00 год. в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду за адресою м. Хмельницький, вул. Козацька, 42.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що за адресами земельних ділянок, щодо яких нараховано земельний податок здійснюють діяльність інші суб`єкти господарської діяльності, що виключає можливість застосування пільги в оподаткуванні земельним податком відносно позивача за п. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 ПК України.

Позивач подав відповідь на відзив, у якому з твердженнями відповідача не погодився. Зазначає, що для застосування пільги щодо сплати земельного податку має використовуватись саме земельна ділянка як окремий об`єкт, а не земельна ділянка для обслуговування об`єктів нерухомого майна.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив в якому зазначив, що звільнення від оподаткування відповідно до пп. 297.1.4 п. 297.1 ст. 297 ПК України не є безумовним, а можливе лише при наявності у податкового органу інформації про використання земельної ділянки в господарській діяльності або надання до податкового органу доказів такого використання як підстави звільнення від оподаткування, а також наявності інших обов`язкових умов надання такої пільги (відсутність фактів надання об`єктів нерухомого майна в оренду (найм) позичку на іншому праві користування.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно інформаційної системи ДПС України ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею:

0,15 га. (02.01) для будівництва і обслуговування житлових будівель, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :00:013:0208);

0,0728 га. (03.10) для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт. Чемерівці (кадастровий номер :00:007:0788);

0.0673 га. (03.10) для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 0:00:007:0030);

0.008 га. (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (магазини), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

3,8682 га (03.10) для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер 0:00:007:0787);

1,8008 га. (03.07) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :00:007:0239).

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області позивачу за вказані ділянки нараховано земельний податок та сформовано податкові повідомлення -рішення:

за земельну ділянку площею 0,15 га податкове повідомлення - рішення від 31.05.2023 № -2209 на суму 213,01 грн (1420059,65 * 0,1% = 213,01 грн);

за земельну ділянку площею 0,0728 га податкове повідомлення - рішення від 31.05.2023 № -2209 на суму 9686,95 грн (44335417,67 * 3%=9686,95 грн);

за земельну ділянку площею 0,0673 га податкове повідомлення - рішення від 31.05.2023 № -2209 на суму 11411,95 грн (5652278,85 * 3% = 11411,95 грн);

за земельну ділянку площею 0,008 га податкове повідомлення - рішення від 31.05.2023 № -2209 на суму 1494,60 грн (6227583,5 * 3% = 1494,62 грн);

за земельну ділянку площею 3,8682 га податкове повідомлення - рішення від 31.05.2023 № -2209 на суму 514712,48 грн (44335417,67 * 3% = 514712,48 грн);

за земельну ділянку площею 1,8008 га податкове повідомлення - рішення від 31.05.2023 № -2209 на суму 264140,80 грн (4889323,33 * 3% = 264170,80 грн).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з підпунктами 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: на праві постійного користування; на умовах оренди;

Відповідно до статті 269 ПК України платники земельного податку є, зокрема, власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Приписами статті 270 ПК України встановлено, що об`єктами оподаткування земельним податком є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності.

Згідно з статтею 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 287.2 статті 287 ПК України встановлено, що облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня.

Відповідно до підпункту 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм), позичку, на іншому праві користування) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.

Зі змісту наведеного слідує, що платник земельного податку звільняється від його сплати за сукупності таких умов: 1) має бути зареєстрований як платник єдиного податку першої - третьої груп; 2) земельна ділянка використовується у провадженні господарської діяльності. При цьому використання земельної ділянки у провадженні господарської діяльності має бути реальним.

Відповідач не заперечує реєстрацію позивача платником єдиного податку третьої групи.

Підставою для винесення оскаржених податкових повідомлень-рішень слугували висновки контролюючого органу щодо не використання позивачем в господарській діяльності земельних ділянок.

Досліджуючи правомірність наведених висновків, суд зазначає та враховує наступне.

Земельні ділянки, які перебувають у власності позивача використовуються як допоміжні майданчики для розташування рухомого майна підприємця, для розміщення з метою зберігання майна, яке не використовується у діяльності, для вільного переміщення по ділянках залучених до співпраці осіб.

Згідно з інформаційною довідкою "Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта" на земельних ділянках розташовані будівлі та споруди, які перебувають у власності позивача. При цьому останні використовуються у підприємницькій діяльності ОСОБА_1 .

Твердження відповідача про те, що для застосування пільги щодо сплати земельного податку, визначеної підпунктом 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України, має використовуватись саме земельна ділянка як окремий об`єкт, а не земельна ділянка для обслуговування об`єктів нерухомого майна, яке на ній знаходиться, суд вважає безпідставними.

Так, наведеними нормами підпункту 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України визначено єдиний виняток для платників єдиного податку третьої групи (діяльність з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм), позичку, на іншому праві користування), який виключає можливість застосування визначеної законодавцем пільги. При цьому, вказаний контролюючим органом випадок не належить до такого виключення.

Щодо доводів відповідача, що земельні ділянки не використовуються в підприємницькій діяльності позивача у зв`язку з неподанням останнім інформації за формою №20-ОПП, суд зазначає, що згідно з пунктом 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок № 1588), платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до пункту 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Як встановив суд, позивач не подавав інформацію за формою №20-ОПП щодо земельних ділянок, по яких нараховано земельний податок.

У вказаному звіті №20-ОПП вказана інформація про земельні ділянки з іншими кадастровими номерами: площею 3,941 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 0:00:007:0044 та площею 1,8008 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 кадастровий номер :00:007:0039.

Разом з тим, наведена норма підпункту 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України не визначає залежність між наданням пільги та поданням звітності за формою №20-ОПП.

Крім того, неподання позивачем звітності за формою №20-ОПП щодо використання земельних ділянок у власній господарській діяльності не тягне за собою безумовного висновку щодо відсутності факту використання спірних об`єктів у господарській діяльності.

Твердження відповідача про те, що за адресами земельних ділянок, щодо яких нараховано земельний податок здійснюють діяльність інші суб`єкти господарської діяльності, а саме: ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 та ПП "Чемеровецька будівельна компанія", про що свідчить подання останніми інформації за формою №20-ОПП та відомості з баз даних податкового органу, на переконання суду є безпідставними, адже позивач не несе відповідальності за подання іншими суб`єктами господарювання відомостей до контролюючих органів, як і за формування останніми баз даних.

Більш того, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження наявності відносин оренди (найму, позички) земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та ПП "Чемеровецька будівельна компанія", у тому числі, відповідних договорів.

Як встановлено судом, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ПП "Чемеровецька будівельна компанія" укладено договір оренди транспортних засобів №1 від 04.01.2022 відповідно до умов якого орендар зобов`язаний забезпечити орендований механізм фронтом робіт та використовувати його не менше 8 годин на добу (пункти 2.2 договорів). З зазначених умов договору слідує, що транспортні засоби перебувають у віданні та розпорядженні позивача поза часом використання їх орендарем.

Це зумовлює висновок про зазначення ПП "Чемеровецька будівельна компанія" у формі № 20-ОПП адреси зберігання транспортних засобів.

Окрім цього, з метою здійснення сервісного обслуговування, ремонту, очищення вантажних транспортних засобів позивача, останнім укладено договір про надання послуг від 01.01.2022 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 . Разом з цим, умовами цього договору визначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 здійснює надання послуг на території приміщень, майданчиків, наданих позивачем.

Тобто фізична особа-підприємець ОСОБА_4 у формі № 20-ОПП зазначив адресу зберігання та фактичного ремонту транспортних засобів.

Водночас, між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 01.10.2022 укладено договір про спільну діяльність з організації реалізації товарів в виставкових кабінетах по роздрібній торгівлі, розташованих в комплексі будівель, споруд на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , яким не передбачено передачу в оренду чи в тимчасове користування земельних ділянок чи об`єктів нерухомості іншому господарюючому суб`єкту.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у формі №20-ОПП зазначено адресу земельної ділянки за місцем вчинення дій, за якими здійснено встановлену вимогами законодавства обов`язкову реєстрацію касових апаратів та банківських терміналів.

Відповідно до пункту 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Тобто, зазначені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у формах №20-ОПП про здійснення підприємницької діяльності частково на територіях, які належать позивачу, не є підтвердженням наявності відносин оренди, визначеної підпунктом 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України.

Отже, на земельних ділянках здійснюється господарська діяльність позивача з залученням інших господарюючих суб`єктів, та яка не пов`язана з передачею в оренду (найм, позику) земельної ділянки (або її частини) або будівель, споруд (їх частин) та передачу таких в інше користування.

У зв`язку з цим, суд вважає, що у позивача відсутній обов`язок сплати земельного податку на підставі положень підпункту 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України.

Щодо посилання відповідача на те, що від позивача не надходила письмова заява про проведення звірки щодо права на користування пільгою зі сплати податку, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 7 пункту 286.5 статті 286 ПК України Платники плати за землю мають право письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) звернутися до контролюючого органу за своїм місцем реєстрації у контролюючих органах або за місцем знаходження земельних ділянок, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, земельних часток (паїв), що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 і 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

Тобто, законодавством визначено право особи, а не обов`язок на звернення з письмовою заявою до контролюючого органу для проведення звірки.

Оскільки, суд встановив наявність підстав для застосування до позивача пільги, визначеної підпунктом 297.1.4 пункту 297.1 статті 297 ПК України, відсутні підстави для надання оцінки правильності визначення сум податкового зобов`язання.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від №-2209, №-2209, №-2209, №-2209, №-2209, №-2209 від 31.05.2023 є протиправними.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. При цьому, згідно зі статтею 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказана норма узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Оскільки у даній справі оскаржуються рішення прийняті відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про неправомірність винесення податкових повідомлень-рішень, що в свою чергу свідчить про їх невідповідність критеріям, визначеним частини 2 статті 2 КАС України.

Таким чином, відповідачем не доведено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв на підставі, у межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 31.05.2023 № -2209.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 31.05.2023 № -2209.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 31.05.2023 № -2209.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 31.05.2023 № -2209.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 31.05.2023 № -2209.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 31.05.2023 № -2209.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8016 (вісім тисяч шістнадцять) грн. 59 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 січня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука 17, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя П.І. Салюк