Справа № 160/17251/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/17251/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/17251/23 (суддя 1-ї інстанції Калугіна Н.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2023 року позивач звернувся через підсистему «Електронний суд» до суду із позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невирішення у встановлений пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 строк питання щодо призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерства оборони України здійснити дії щодо вирішення питання стосовно розгляду заяви про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги, та прийняти відповідне рішення відповідно до вимог Закону ВР України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 № 2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проходження військової служби у період з 31.05.2014 по 17.01.2017 він отримав поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини. Згодом, медико-соціальною експертною комісією йому було встановлено інвалідність, у зв`язку з травмою, пов`язаною з проходженням військової служби. Позивач вважаючи, що набув право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із пораненням, оскільки його звільнення з військової служби відбулось 17.01.2017, а встановлення інвалідності 21.03.2017, тобто до спливу трьох місяців після звільнення з військової служби, подав на розгляд до відповідача усі необхідні документи для прийняття рішення про призначення вищевказаної грошової допомоги. Враховуючи, що звернення позивача про отримання одноразової грошової допомоги не розглянуто комісією Міністерства оборони у встановлений законодавством строк, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із даним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невирішення у встановлений пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 строк питання щодо призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги.

В іншій частині позову відмовлено. Розподіл судових витрат у справі не здійснювався.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 31.05.2014 та проходив службу у званні солдат, на посаді розвідника-снайпера відділення глибинної розвідки роти глибинної розвідки Військової частини пп НОМЕР_2 .

29 серпня 2014 року ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання отримав поранення, що підтверджуються довідкою військової частини пп НОМЕР_2 № 1242 від 22.12.2014, довідкою про обставини травми № 153 від 22.01.2015, довідкою про безпосередню участь в АТО № 176 від 18.01.2017.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 17.01.2017 № 16 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку з виключенням з військового обліку наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 16.01.2017 (по особовому складу) № 3-РС відповідно до пункту «б» частини восьмої статті 26 Закону ВР України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII і направлений для зарахування на військовий облік до Новомосковського ОМВК Дніпропетровської області.

21 березня 2017 року ОСОБА_1 первинно встановлено другу групу інвалідності з 17.02.2017 на строк до 01.03.2018. Причина інвалідності: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. Потім інвалідність позивача підтверджена 01 березня 2018 на рік, 13 лютого 2019 року на рік, та з 26.07.2021 безтерміново.

Позивач зазначає що звертався до Новомосковського РТЦК з вимогою щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням поранення.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 № 7/1023 від 16.11.2022 та листа ІНФОРМАЦІЯ_3 № 7/76 від 17.01.2023, документи солдата у відставці ОСОБА_1 було направлено до Дніпропетровського ОТЦК та СП для розгляду можливості виплати одноразової допомоги, затвердженої Постановою КМУ № 975, у разі встановлення інвалідності другої групи, причиною якої є травма, пов`язана з проходженням військової служби.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_4 № 7/16872/7 від 22.06.2023, останній повідомив позивача про те, що отримані від ІНФОРМАЦІЯ_3 документи ОСОБА_1 25.01.2023 року вх. № 10848 відпрацьовані та разом з висновком направлені до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України 02.02.2023 року за вих. № 7/10969/7 для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України № 423/3393 від 08.06.2023, документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги надійшли з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ОТЦКСП) та плануються до розгляду на засіданні Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Зазначені обставини призвели до звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку, що доводи позивача щодо тривалого нерозгляду його документів комісією Міністерства оборони підтверджені матеріалами справи, тому визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невирішення у встановлений пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 строк (місяць з дня прийняття документів) питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити дії щодо вирішення питання стосовно розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги та прийняття відповідного рішення, суд першої інстанції визнав такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач вже вирішив по суті заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги, що підтверджується витягом з протоколу від 19.06.2023 №11/в.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно із статтею 41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII в редакції на час спірних відносин) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

За змістом частини третьої статті 16 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, прийнятою відповідно до пункту 2 статті16-2 та пункту 9 статті16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975 у редакції на час спірних правовідносин).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується:

військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Пунктом 12 Порядку № 975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно із пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати. Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи (члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Враховуючи зазначені норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає, що суб`єктом права, котрий наділений повноваженнями на вчинення управлінського волевиявлення щодо призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцю Збройних Сил України, інвалідність у якого настала у зв`язку із пораненням (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, є Міністерство оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, який є повноважним на прийняття не лише рішення щодо призначення ОГД, а також відмови у призначенні, або повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю. При цьому, розмір отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності.

Як свідчать встановлені обставини справи, документи для розгляду можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (зі змінами), у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, причиною якої є травма пов`язана з проходженням військової служби була направлена Дніпропетровським ТЦК до Міністерства оборони 22.02.2023 за вих.№7/10969/7.

Чинним законодавством встановлений місячний строк для розгляду вищевказаних документів та прийняття відповідного рішення, який починає відраховуватись з дня їх отримання. Відповідач ні у відзиві на позовну заяву, ні в апеляційній скарзі не зазначає точної дати отримання ним вищевказаних документів. Матеріали справи також не містять такої дати. З листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони від 08.06.2023 №423/3393 вбачається, що відповідач повідомив лише про отримання документів ОСОБА_1 від Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ОТЦКСП). Згодом, 19.06.2023 відповідач відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги та долучив відповідний витягу з протоколу №11/в від 19.06.2023 до відзиву на позовну заяву.

Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо невирішення у встановлений пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 строк питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та задоволення позову в цій частині.

Суд апеляційної інстанції додатково наголошує, що такий невиправдано тривалий строк вирішення питання щодо одноразової грошової допомоги позивачу, який отримав поранення під час виконання обов`язків військової служби, яке потягло до вставлення інвалідності, та не прийняття своєчасного рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову у призначенні, або повернення документів на доопрацювання, протягом визначених законодавцем строків, позивач перебував у стані правової невизначеності, що є неприпустимим, і такі обставини не свідчать про належне урядування з боку суб`єкта владних повноважень, яким у спірних правовідносинах є Міністерство оборони України.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/17251/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак