Справа № 200/941/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року справа №200/941/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі № 200/941/22 (головуючий І інстанції Абдукадирова К.Е.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 13.03.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) березень 2018 року; зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 13.03.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язати встановити фіксовану суму індексації грошового забезпечення у березні 2018 року в розмірі 4258,75 гривень за виключенням суми збільшення грошового доходу у зв`язку з встановленням посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2022 року позов задоволений частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 06.09.2018 року по 13.03.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року;

- зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 13.03.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язано відповідача встановити позивачу фіксовану суму індексації грошового забезпечення у березні 2018 року у відповідності до законодавства та висновків суду;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт посилався на те, що позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення у спірний період відповідно до вимог Закону № 1282 та Порядку № 1078. Крім того, позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.10.2018 року по 13.03.2021 року.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За матеріалами справи позивач в період з 09.10.2018 року по 13.03.2021 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 47-48).

Позивач звернувся із заявою від 1 липня 2021 року до Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, про перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 13.03.2021 року, враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року (а.с. 12-13).

Листом відповідача від 20.07.2021 року у перерахунку та виплаті індексації грошового забезпечення відмовлено, оскільки індексацію виплачено в повному обсязі (а.с. 14-17).

За витягом з наказу командира частини (по стройовій частині) від 09.10.2018 року № 286 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 27 від 6 вересня 2018 року на посаду помічника начальника зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , який прибув з Військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , зараховано до списків особового складу частини та всі види забезпечення з 9 жовтня 2018 року (а.с. 35).

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.03.2021 року № 71 з 13 березня 2021 року капітана ОСОБА_1 , командира роти зв`язку батальйону управління, звільненого наказом командувача Десантно штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 22 від 11 лютого 2021 року, відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), вважати таким, що справи та посаду здав (а.с. 36).

Згідно довідки-розрахунку відповідача без дати та номеру позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2018 року по березень 2021 року (а.с. 18).

Отже, позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.10.2018 року по 13.03.2021 року; до 9 жовтня 2018 року - у Військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, суд першої інстанції невірно визначив цей період, в результаті чого безпідставно задовольнив позовні вимоги за період з 6 вересня 2018 року по 8 жовтня 2018 року, внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи.

За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 08.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) березень 2018 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 08.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, оскільки в цей період позивач проходив військову службу у Військової частини НОМЕР_2 .

За ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII (далі - Закон №1282-XII) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За ч. 1 статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

За ст. 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (ч. 1 ст. 9 Закону № 1282-XII).

Згідно ст. 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

За п. 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За п.п. 4, 5 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

За п.п. 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

В рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

За правовою позицією в постановах Верховного суду від 19.07.2019 року у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 року у справі № 825/694/17 виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Крім того, звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено здійснення індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищити грошові доходів громадян для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

За матеріалами справи згідно довідки-розрахунку відповідача без дати та номеру позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2018 року по березень 2021 року (а.с. 18).

В картці особового рахунку військовослужбовця за листопад-грудень 2018 року відсутні відомості щодо індексації грошового забезпечення (а.с. 19).

В картці особового рахунку військовослужбовця за 2019 рік наявні відомості щодо нарахування індексації грошового забезпечення з січня по вересень, з листопада по грудень (а.с. 20).

Таким чином, через те, що в матеріалах справи наявні документи, видані відповідачем, які протирічать одне одному, ухвалою апеляційного суду від 25.10.2023 року зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 надати суду інформацію з наданням відповідних доказів щодо нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 , за період проходження ним служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 09.10.2018 року по 13.03.2021 року, індексації грошового забезпечення із зазначенням базового місяця індексації, який застосовано за цей період. На виконання вимог ухвали апеляційного суду відповідачем надано довідку- розрахунок без дати та номеру, згідно якої позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2018 року по березень 2021 року, застосовано базовий місяць індексації при обчисленні - березень 2018 року; при цьому відсутній розрахунок, на підставі якого визначено розмір індексації, що унеможливлює перевірити правильність сплачених сум.

Відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації.

З аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі Постанова № 1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком № 1 до Постанови № 1294.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації не відбувалося.

Отже слід застосовувати базовий місяць- березень 2018 року.

Судом першої інстанції помилково встановлено, що за матеріалами справи за спірний період відповідач не здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивачу та відповідно не виплатив позивачу суми індексації. Відповідач пояснює ненарахування індексації, відсутністю фінансових ресурсів для виплати цієї складової грошового забезпечення військовослужбовців.

Апеляційний суд зазначає, що згідно на виконання вимог ухвали апеляційного суду відповідачем надано довідку-розрахунок без дати та номеру, згідно якої позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2018 року по березень 2021 року, застосовано базовий місяць індексації при обчисленні - березень 2018 року.

Таким чином, відповідач взагалі не виплатив індексацію грошового забезпечення позивачу у жовтні 2018 року та з листопада 2018 року по березень 2021 року виплатив індексацію грошового забезпечення у меншому розмірі, ніж встановлено Законом №1282-XII та Порядком №1078. Враховуючи викладене, апеляційний дійшов висновку, що відповідач всупереч вимог Закону №1282-XII та Порядку №1078 не провів нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача у відповідному розмірі за період починаючи з 9 жовтня 2018 року по 13 березня 2021 року із застосуванням базового місяця - березень 2018 року, у зв`язку з чим погоджує висновок суду першої інстанції в частині:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 09.10.2018 року по 13.03.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 09.10.2018 року по 13.03.2021 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Крім того, рішення суду підлягає зміні в описовій та мотивувальній частині щодо встановлених судом обставин, а саме, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що за матеріалами справи за спірний період відповідач не здійснював нарахування індексації грошового забезпечення позивачу та відповідно не виплатив позивачу суми індексації за спірний період.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 встановити позивачу фіксовану суму індексації грошового забезпечення у березні 2018 року в розмірі 4258,75 гривень за виключенням суми збільшення грошового доходу у зв`язку з встановленням посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704.

Суд першої інстанції частково задовольнив ці позовні вимоги та дійшов висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 13.03.2021 року включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078; зобов`язання відповідача встановити позивачу фіксовану суму індексації грошового забезпечення у березні 2018 року у відповідності до законодавства та висновків суду.

Такого висновку суд першої інстанції дійшов, посилаючись на те, що повноваження щодо визначення фіксованої суми індексації та визначення взагалі суми індексації є повноваженнями відповідача.

Апеляційний суд не надає оцінку рішенню суду першої інстанції в цій частині, оскільки апеляційна скарга не містить доводів незгоди з рішенням суду у цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, суд першої інстанції внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, частково неправильно вирішив справу, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині:

- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 06.09.2018 року по 08.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 08.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині

- та зміні в описовій та мотивувальній частинах щодо встановлених судом обставин періоду проходження позивачем військової служби та виплати індексації грошового забезпечення у спірний період та резолютивній частині шляхом доповнення абзацу 3 після «№ 1078» фразою «враховуючи сплачені суми»; в решті - без змін.

Щодо судових витрат.

Згідно ч.ч. 1, 3, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, не підлягають розподілу судові витрати відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки це не передбачено нормами КАС України.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі № 200/941/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 06.09.2018 року по 08.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 06.09.2018 року по 08.10.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошовою забезпечення (базового місяця) в цей період - березень 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Прийняти нову постанову в цій частині про відмову у задоволені позову.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі № 200/941/22 - змінити в описовій та мотивувальній частинах щодо встановлених судом обставин періоду проходження позивачем військової служби та виплати індексації грошового забезпечення у спірний період.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі № 200/941/22 - змінити в резолютивній частині шляхом доповнення абзацу третього після тексту «№ 1078» фразою «враховуючи сплачені суми».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 24 січня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв