Справа № 400/14209/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 січня 2024 р. № 400/14209/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 31.10.2023 р. на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 р. у справі № 400/9406/21; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 31.10.2023 р. на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 р. у справі № 400/9406/21.

29.11.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про витребування у позивача доказів його звернення до військової частини із заявою про виплату втрати частини доходів та відмови у задоволенні такої заяви.

15.12.2023 р. від представника позивача надійшло клопотання/заява, де вказано, що норми Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, свідчать про відсутність обов`язку громадянина додатково звертатися до органу за виплатою компенсації втрати частини доходів. Установа має обов`язок у разі порушення строків виплати доходу провести їх компенсацію. Відмова відповідача у виплаті компенсації не обов`язково має висловлюватись через ухвалення окремого акта індивідуальної дії.

З даного приводу суд зазначає, що і позивач, і відповідач визнають відсутність звернення позивача із заявою про виплату компенсації втрати частини грошових доходів. Відтак, відсутні підстави для витребування у позивача доказів, які просить відповідач. Оцінку факту відсутності звернення позивача буде надано судом у рішенні.

Таким чином, клопотання відповідача від 29.11.2023 р. про витребування у позивача доказів не належить задоволенню.

29.11.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення. Відповідач вважає, що про із винесенням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 по справі № 400/3679/20, з урахування постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 по справі № 400/3679/20; рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 14.02.2023 по справі № 400/9406/21, з урахування постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 по справі № 400/9406/21 позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Проте, із позовом у даній судовій справі позивач звернувся лише 19.11.2023, а отже з пропуском місячного строку звернення.

З даного приводу суд зазначає, що відповідач правильно визначив строк звернення до суду з даним позовом один місяць, однак помилково пов`язує початок відліку строку звернення з дати судових рішень.

Так, сторонами не заперечується, що виплата індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду по справі № 400/9406/21 здійснена відповідачем 31.10.2023 р. Отже, отримавши вказану виплату, позивачу стало відомо, що компенсацію втрати частини доходів до цієї виплати не включено. Позов сформовано в Електронному суді 19.11.2023 р. та зареєстровано судом 21.11.2023 р. Відтак, місячний строк звернення до суду позивачем дотримано.

Таким чином, клопотання відповідача від 29.11.2023 р. про залишення позовної заяви без розгляду не належить задоволенню.

29.11.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з несплатою позивачем судового збору.

З даного приводу суд зазначає, що п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняє від сплати судового збору учасників бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Позивач має статус учасника бойових дій з 11.09.2017 р., що підтверджується відповідним посвідченням. Спір стосується порушення права позивача на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення (під час проходження військової служби, під час якої позивач і отримав статус учасника бойових дій). Відтак, суд вважає, що позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду даної справи в силу приписів п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, клопотання відповідача від 29.11.2023 р. про залишення позовної заяви без розгляду не належить задоволенню.

29.11.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про повернення позовної заяви позивачу позаяк позов підписано особою, яка не має права його підписувати. В обґрунтування клопотання зазначено, що до позовної заяви, підписаної представником ОСОБА_2 , додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в якому вказано найменування юридичної особи " ОСОБА_3 ", хоча ОСОБА_1 звертається із позовом про спір за захистом своїх прав та свобод як фізична особа. Отже, доданий до позовної заяви витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не може бути підтвердженням повноваження представника позивача, позаяк ОСОБА_1 звертається із позовом як фізична особа, а не юридична особа, фізична особа - підприємець чи громадське формування.

15.12.2023 р. представник позивача направив суду довіреність від 08.12.2023 р., сформовану в електронному суді, від імені ОСОБА_1 .

22.12.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про повернення позовної заяви, оскільки подана представником позивача довіреність датована 08.12.2023 р., а позов до суду подано 19.11.2023 р., відтак, на дату подання позову представник не мав повноважень на представництво інтересів позивача.

З даного приводу суд виходить з того, що представником позивача Дяченко О.В. помилково було сформовано в електронному суді довіреність від позивача як від юридичної особи, що в подальшому було виправлено. Технічна помилка особи, складність функціонування електронного суду та систематичні збої в його роботі не свідчать про відсутність волевиявлення позивача на представництво його інтересів представником.

Таким чином, клопотання відповідача від 29.11.2023 р. і від 22.12.2023 р. про повернення позовної заяви без розгляду не належать задоволенню.

Керуючись ст. 248 КАС України, адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотань військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2023 р. і від 22.12.2023 р. відмовити.

Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 24.01.2024 р.

Суддя Н.В. Лісовська