Справа № 400/596/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2024 р. № 400/596/24

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Ярощук В.Г., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

провизнання бездіяльності протиправною; стягнення 131310,13 грн,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради, виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради, Южноукраїнської міської ради, першого заступника міського голови з питань органів ради голови ліквідаційної комісії Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради Майбороди Олексія Анатолійовича про:

визнання протиправною бездіяльність першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради голови ліквідаційної комісії Майбороди О.А., що призвела до ліквідації виконавчого органу Департаменту з наявною заборгованістю по заробітній платі;

стягнути з виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради суму несплачених коштів на користь позивачки в розмірі 131310,13 гривні.

Позовні вимоги позивачка умотивувала тим, що при звільненні її з посади директора департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 03.08.2021 їй не було виплачено всі належні кошти в загальному розмірі 131310,13 грн, а саме:

середній заробіток за час затримки виплату заробітної плати відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України);

лікарняні, тобто допомогу по тимчасовій непрацездатності;

компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки;

матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань;

допомогу на оздоровлення;

премію;

середній заробіток за період відсторонення від посади.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано її з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визначення причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, суд прийшов до висновку, що не відповідає вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України, а також вона подана в частині позовних вимог після закінчення строків, установлених законом.

Так, відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, у правовідносинах щодо проходження громадянами публічної служби, у тому числі служби в органах місцевого самоврядування, строк позовної давності становить один місяць, якщо інше не встановлено законодавством.

Строки звернення до суду у справах щодо недотримання законодавства про оплату праці встановлені статтею 233 КЗпП України.

Враховуючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 524/39/15-а, від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22 та рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX (далі Закон № 2352-ІХ) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).»

Тобто до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21 та від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22.

Таким чином, до право позивачки на звернення до суду про стягнення належної їй заробітної плати, право на виплати якої виникло до 19.07.2022, не обмежується будь-яким строком.

Водночас однією з позовних вимог позивачки є стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності за 2021 рік.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності, включаючи догляд за хворою дитиною, догляд за дитиною віком до 14 років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років на весь період надання реабілітаційної допомоги, за наявності медичного висновку про необхідність стороннього догляду за дитиною, відноситься до страхових виплат.

Розмежовано поняття «заробітна плата» і «допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю» і в Цивільному кодексі України, відповідно до статті 1227 якого суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відтак допомога по тимчасовій непрацездатності не відноситься до заробітної плати, а тому строк звернення до суду щодо стягнення цієї виплати становить один місяць.

Як наслідок, позивачка подала позов в частині стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності за 2021 рік з порушенням місячного строку звернення до адміністративного суду.

Також позивачка просить суд стягнути середній заробіток за час затримки виплату заробітної плати відповідно до статті 117 КЗпП України за період з 26.01.2021 по 11.11.2021.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 18.07.2022) працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Частинами першою та другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Статтею 117 КЗпП України (у редакції, чинній до 18.07.2022) визначена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Частиною першою цієї статті встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З наведеного слідує, що середній заробіток згідно зі статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника.

На вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений статтею 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 26.10.2016 у справі № 362/7105/15-ц та Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19.

Отже, позивачка звернулась до адміністративного суду з позовною вимогою в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплату заробітної плати за період 26.01.2021 по 11.11.2021 з пропущенням тримісячного строку звернення до суду.

Заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності за 2021 рік і середнього заробітку за час затримки виплату заробітної плати за період 26.01.2021 по 11.11.2021 позивача не подала.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачка повинна подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду у вищевказаній частині позовних вимоги, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Крім цього, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам статті 160 КАС України.

Так, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У позовній заяві позивачка не вказала:

1) відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідачів;

2) реєстраційний номер облікової картки платника податків першого заступника міського голови з питань органів ради голови ліквідаційної комісії Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради Майбороди Олексія Анатолійовича, який у позовній заяві зазначений як відповідач.

Також у позовній заяві позивачка не зазначила позовні вимоги до частини відповідачів, а саме: Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради та Южноукраїнської міської ради.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам пунктів 2 і 4 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Ці недоліки повинні бути усунуті шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, що відповідає вимогам пунктам 2 і 4 частини четвертої статті 160 КАС України, а саме із зазначенням:

відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідачів;

реєстраційного номеру облікової картки платника податків першого заступника міського голови з питань органів ради голови ліквідаційної комісії Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради Майбороди Олексія Анатолійовича або вказати, що у неї відсутні ці дані;

змісту позовних вимог до Департаменту інфраструктури міського господарства Южноукраїнської міської ради та Южноукраїнської міської ради.

За змістом частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 123, 161, 169, 243, 248, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до Миколаївського окружного адміністративного суду:

заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/596/24 в частині позовних вимог про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності та середнього заробітку за час затримки виплату заробітної плати;

позовної заяви, оформленої відповідно до статей 160, 161 КАС України з урахуванням оцінки суду, наведеної у мотивувальній частині цієї ухвали.

3. Роз`яснити позиваці, що згідно з:

частиною другою статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву;

пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений строк.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Г.Ярощук