Справа № 400/14094/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 р. Справа № 400/14094/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення ОСОБА_1 з 01.03.2022 року перерахунку та виплати пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, із врахуванням індексації (підвищення на коефіцієнт збільшення показника середньої іаробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, га який враховуються для обчислення пенсії, у розмірі 1,14) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціальною захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з обмеженням максимального розміру пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Миколаївській області провести з 01.03.2022 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплачувати йому пенсію з 01.03.2022 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, із врахуванням індексації (підвищення на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою від 22.11.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова № 118) з 01.03.2022 року провів індексацію пенсії позивач, проте виплату індексації фактично не здійснив, посилаючись на необхідність обмеження пенсійних виплат максимальним розміром.

Відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні вимог просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав на те, що оскільки розмір пенсії позивача визначений рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 року у справі № 400/7902/23 та перевищує межі максимального розміру, визначеного законодавством, індексаціїї він не підлягає.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач є пенсіонером, якому відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262) була призначена пенсія.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 року у справі № 400/7902/23 зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.07.2021 року, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум.

Після перерахунку пенсії на виконання вказаного рішення, позивачу на виконання положень Постанов № 118 та № 168 нараховано індексацію, але пенсія, з урахуванням норм даних постанов, виплачується з урахуванням обмежень максимальним розміром, без врахування індексації.

Позивач 18.09.2023 року звернувся до ГУ ПФУ із заявою, у якій просив здійснити виплату пенсії із врахуванням індексації, передбаченої Поставою № 118, без обмеження розміру пенсії мансимальним розміром.

Відповідач листом від 06.10.2023 року повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати індексації, оскільки на виконання рішення суду розмір пенсії становить вищий за максимальний, індексація згідно Постанови № 118 не виплачується.

Не погоджуючись з зазначеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Частиною 1 ст. 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення пенсійної системи» (далі Закон № 3668), який набрав чинності 01.10.2011 року, встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім цього, згідно з п. 8 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 перше речення ч. 5 ст. 43 Закону № 2262 викладено в такій редакції:«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч. 5 ст. 43 Закону № 2262 доповнено реченням такого змісту:«Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Згідно зі змінами, внесеними пп. 3 п. 1 розділу І Законом України від 12.04.2016 року № 1080-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей», ч. 5 ст. 43 Закону № 2262 стала вважатись частиною сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення ч. 7 ст. 43, першого речення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України «обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч. 5 ст. 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України» (абз. 10 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відтак правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 є втрата чинності з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

Підпунктом 1 п. 10 розділу І Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774) передбачено, що у ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року». Пунктом 2 розділу ІІ Закону № 1774 встановлено, що цей Закон набирає чинності з 01.01.2017 року.

Однак, Конституційний Суд України рішенням від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнав неконституційним перше та друге речення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, тобто усю частину сьому цієї статті. Втрата із 20.12.2016 року чинності ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною в цілому ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 така норма вважається відсутньою у тексті Закону. При цьому після прийняття Конституційним Судом України зазначеного вище рішення зміни до першого речення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 аналогічного змісту новими законами не вносились.

Отже, з 2017 року ст. 43 Закону № 2262 не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а внесені Законом № 1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі № 522/3093/17, від 10.10.2019 року у справі № 522/22798/17, від 30.10.2020 року у справі № 522/16881/17 і від 31.03.2021 року у справі №815/3000/17.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 1 Постанови № 118 встановлено, що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Абзацом 1 п. 2 Постанови № 118 встановлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (абз. 4 п. 2 Постанови № 118).

На день прийняття цього рішення зміни у законодавстві, зокрема до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 та ст. 2 Закону № 3668, після прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 ркоу № 7-рп/2016 не вносились.

У постанові від 16.12.2021 року у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668.

Таким чином, незважаючи на наявність у Постанові № 118 вимоги про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням її індексації, чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить.

Положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність 20.12.2016 року з дня ухвалення вищезазначеного рішення Конституційного Суду України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Аргументи відповідача про існування законних підстав для обмеження пенсії позивача не узгоджуються із нормативним регулюванням спірних правовідносин та правовими висновками Верховного Суду щодо застосування норм права. Тому такі його дії є протиправними.

Щодо вимоги про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням 100% перерахованої пенсії, суд виходить з наступного:

11.03.2020 року Великою Палатою Верховного Суду розглянуто зразкову справу 160/3586/19, в якій сформовано висновок, що у зв`язку зі скасуванням п. 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано, а тому з 05.03.2019 року пенсія позивачу підлягає нарахуванню в розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

14.08.2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 804 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (далі Постанова № 804), яка набрала чинності 04.09.2019 р., відповідно до положень якої, виплата пенсій, призначених згідно із Законом № 2262 до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до Постанови № 704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.

Постанова № 804 була чинною до дати набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 року у справі № 640/19133/19 про визнання її протиправною та нечинною, а саме: 31.03.2020 року.

Водночас, ч. 3 ст. 52 Закону № 2262 передбачено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Цією нормою не передбачено можливість сплати пенсії частинами в майбутньому та із застереженнями про наявність фінансування, як це передбачено Постановою № 103 та Постановою № 804, а тому, на підставі ч. 3 ст. 7 КАС України, суд застосовує норму Закону № 2262, який має вищу юридичну силу, ніж вказані Постанови.

Таким чином, положення Постанови № 103 та Постанови № 804 відносно саме виплати сум перерахованих пенсій до спірних правовідносин, на думку суду, не могли бути застосовані, оскільки відповідно до змісту ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 Кабінет Міністрів України не наділений такими повноваженнями.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині зобов`язання перерахувати пенсію з урахуванням 100% перерахованої пенсії слід задовольнити.

Щодо строку звернення, суд виходить з того, що згідно ч. 3 ст. 51 Закону України № 2262, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд також вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими ч. 2 ст. 9 КАС України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення ОСОБА_1 з 01.03.2022 року перерахунку та виплати пенсії, у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», без врахуванням індексації (підвищення на коефіцієнт збільшення показника середньої зробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховуються для обчислення пенсії, у розмірі 1,14) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціальною захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з обмеженням пенсії максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) провести з 01.03.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 01.03.2022 року, у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, із врахуванням індексації (підвищення на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.01.2024 року.

Суддя О.В. Малих