Справа № 280/9748/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 січня 2024 року Справа № 280/9748/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача від 06 жовтня 2023 року №89 про відмову у перерахунку пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 .

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 жовтня 2023 року про перерахунок його пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 01 квітня 2021 року по 01 квітня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії), а саме періоду його роботи з 01 квітня 2021 року по 01 квітня 2023 року. Проте, відповідач відмовив у перерахунку пенсії через те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) в системі персоніфікованого обліку відсутня сплата страхових внесків за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року. Тобто, відсутня сплата страхового внеску за 1 місяць роботи позивача (сплата якого не залежить від нього), та який відповідач не бажає зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 . Зазначає, що відсутність сплати страхових внесків не є підставою для позбавлення права особи на одержання пенсії в належному розмірі. Позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із позовом.

01 грудня 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін, а також витребувано від ГУ ПФУ у Вінницькій області детальний розрахунок стажу, зарахованого та не зарахованого ОСОБА_1 , здійсненого органом пенсійного фонду під час прийняття рішення від 06 жовтня 2023 року №89.

Окрім того, ухвалою суду від 06 грудня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б) витребувано засвідчену належним чином копію довідки органу Пенсійного фонду форми ОК-5 або ОК-7 відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01 квітня 2021 року по 01 квітня 2023 року.

28 грудня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 58170 від 27 грудня 2023 року), в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує про те, що позивачу з 01 квітня 2023 року проведено автоматизований масовий перерахунок з урахуванням страхового стажу з 01 квітня 2021 року по 28 лютого 2023 року (1 рік 11 місяців) згідно з даними, що містилися в індивідуальних відомостях про застраховану особу станом на 01 квітня 2023 року. Однак до страхового стажу не було зараховано березень 2022 року, оскільки за вказаний період відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків. З огляду на вказане, акцентує увагу суду на відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача та задоволення позову.

03 січня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Позовну заяву просить задовольнити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 31 жовтня 2016 року.

З часу призначення пенсії та по цей час ОСОБА_1 офіційно працює та відноситься до категорії працюючих пенсіонерів.

06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії), а саме періоду його роботи з 01 квітня 2021 року по 01 квітня 2023 року.

Подану ОСОБА_1 заяву за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06 жовтня 2023 року №89 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку із тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) в системі персоніфікованого обліку відсутня сплата страхових внесків за період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року.

Не погодившись із рішенням відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивач звернувся до суду із позовом в адміністративній справі.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 30 жовтня 1966 року, позивач 04 квітня 2020 року прийнятий на посаду машиніста екскаватора на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОСТУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» (наказ № 331 від 03 квітня 2020 року).

Записів про звільнення позивача із займаної посади трудова книжка не містить.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу не зарахування до страхового стажу для перерахунку пенсії періодів роботи позивача за березень 2022 року, у зв`язку з відсутністю у відповідача даних про сплату страхувальником страхових внесків.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя статті 24 Закону №1058-IV застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Як слідує із записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 30 жовтня 1966 року, позивач 04 квітня 2020 року прийнятий на посаду машиніста екскаватора на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОСТУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» (наказ № 331 від 03 квітня 2020 року).

Згідно даних з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ, а саме з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5 у березні 2022 року за позивача страхові внески не сплачувались.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 106 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування наявність заборгованості перед ПФУ України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки, відповідальність за несплату страхових внесків несе лише підприємство-страхувальник в якому працює застрахована особа.

Відповідно до пункту 6 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на переконання суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Отже, судом встановлено і це підтверджується відповідними письмовими доказами, що у спірний період роботи на посаді машиніста екскаватора на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОСТУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» (наказ № 331 від 03 квітня 2020 року), якому за вказаний період мала нараховуватись та виплачуватись заробітна плата, на яку в свою чергу мали нараховуватись страхові внески. При цьому несплата роботодавцем страхових внесків за вказаний період роботи позивача не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до його страхового стажу періоду роботи з 01 березня по 31 березня 2022 року на посаді машиніста екскаватора на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОНУР КОСТУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ», у зв`язку з відсутністю у відповідача даних про сплату страхувальником страхових внесків по ЄСВ.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, з метою належного способу захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 06 жовтня 2023 року №89 про відмову у перерахунку пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 жовтня 2023 року про перерахунок його пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 01 квітня 2021 року по 01 квітня 2023 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючий той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 06 жовтня 2023 року №89 про відмову у перерахунку пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 жовтня 2023 року про перерахунок його пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 01 квітня 2021 року по 01 квітня 2023 року.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22, ).

Повне судове рішення складено 24 січня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов