Справа № 638/12891/23
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р. № 638/12891/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лук`яненко М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 , в перерахунку пенсії за вислугу років та виплаті йому одноразової грошової допомоги у розмірі десяти пенсій, призначених йому за віком;

2. зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення йому пенсії за віком;

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає рішення відповідача, щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років та виплаті йому одноразової грошової допомоги у розмірі десяти пенсій, призначених йому за віком, протиправним, оскільки період проходження військової служби за призивом, на думку позивача, повинен підлягати зарахуванню до страхового стажу. Позивач вважає, що відповідачем у справі порушене його законне право на виплату, гарантовану державою у відповідності до чинного законодавства України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, передано до Харківського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився з вимогами позивача та просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що ОСОБА_1 з 09.07.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 йому відмовлено в призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, зважаючи на наступне. Так, порядком № 1191 не передбачено зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби. Згідно електронної пенсійної справи страховий стаж позивача, що дає право на призначення грошової допомоги, складає 33 роки 9 місяців 22 дні, що є недостатнім для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м.Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що з 09.07.2022 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком.

17.07.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058 (а.с. 11).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №21226-23849/К-03/8-2000/23 від 04.08.2023 позивачу відмовлено в призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, оскільки відсутній необхідний страховий стаж. Також, зазначено, що страховий стаж позивача складає 33 роки 09 місяців 22 дні (а.с. 12).

Не погоджуючись з рішенням відповідача за №21226-23849/К-03/8-2000/23 від 04.08.2023, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 цього Кодексу, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" частини 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення; виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України; порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за № 1191 «Про затвердження «Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати» (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (35 років для чоловіків) роботи на певних визначених законодавством посадах, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем у справі не заперечується пільговий стаж позивача, який на дату звернення складає 33 роки 09 місяців 22 днів.

Однак, період проходження військової служби в Збройних Силах з 11 січня 1990 року по 12 листопада 1991 року неврахований позивачу до пільгового стажу, так як, на думку відповідача, порядком №1191 не передбачено зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень до нього, суд встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження служби зараховується громадянам до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

За приписами п. 4 Положення Про порядок обчислення стажу для призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти і охорони здоров`я, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 1397 від 17.12.1959, вчителям, лікарям та іншим працівникам освіти і охорони здоров`я в стаж роботи за спеціальністю, окрім роботи в установах, організаціях та на посадах, робота в яких давала право на пенсію за вислугу років, зараховується служба у складі Збройних Сил СРСР, якщо не менше, 2/3 стажу, необхідного для призначення пенсії, приходиться на роботу в установах, організаціях та на посадах, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років.

До 1 січня 1992 року питання пенсійного забезпечення було врегульовано Законом СРСР "Про державні пенсії", статтею 58 якого визначено, що пенсії за вислугу років, установлені Постановами Уряду СРСР для окремих категорій спеціалістів (учителів, медичних працівників, та інших), призначених до введення в дію цього Закону, зберігаються. Раді Міністрів СРСР доручено визначити порядок подальшого призначення та виплати пенсій за вислугу років.

На виконання статті 58 вказаного Закону Постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року, № 1397 затверджено Положення про порядок обрахунку стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я.

Підпунктом "г" пункту 1 вказаного Положення передбачено, що служба в лавах Збройних Сил СРСР зараховується до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на призначення пенсій за вислугу років, зокрема, працівникам охорони здоров`я.

Наведене дає підстави для висновку, що період військової служби в армії СРСР до 1 січня 1992 року підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах працівників охорони здоров`я, який дає право на пенсію за вислугу років на підставі пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно витягу з послужного списку старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 виданого Орджонікідзевським райвійськкомом м.Харкова 14 березня 2000 року, у період з 11.01.1990 по 12.11.1991 проходив військову службу у Збройних Силах (а.с. 10).

При цьому, як на час призову, так і після проходження служби позивач працював на посадах лікаря у державних закладах охорони здоров`я, що підтверджується копією трудової книжки.

Відтак, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що позивачу з 09.07.2022 призначена пенсія за віком, станом на день досягнення пенсійного віку позивач працював у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та стаж роботи на таких посадах на момент досягнення пенсійного віку становив понад 35 років.

Суд зазначає, що позивачу до моменту призначення пенсії за віком, пенсія з інших підстав не призначалась, одноразова грошова допомога не виплачувалась, про що судом не здобуто відповідних доказів, та відповідачем таких доказів суду не подано.

Отже в силу приписів пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач має право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №21226-23849/К-03/8-2000/23 від 04.08.2023 щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту для відновлення порушених прав та інтересів позивача, на переконання суду є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню та передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

При вирішенні даної справи судом враховані положення частини першої та частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги фактичні обставини у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, призначених за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню та передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.О. Лук`яненко