Справа № 200/6649/23
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Справа№200/6649/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

20.11.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 17.11.2023 року, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року, яка складає 216159,84 грн.; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 рік у розмірі 216159,84 грн (двісті шістнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 84 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 серпня 2023 року він звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про виплату заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 рік на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/14871/21 від 19.01.2022 року у сумі 216159,84 грн.

25 вересня 2023 року за № 18506-17092/Х-02/8-0500/23 позивач отримав відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виплату заборгованості з пенсії у сумі 216159,84 грн. Позивач вважає таку бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправною.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву.

20.11.2023 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» позивач надав суду клопотання про витребування електронної пенсійної справи № N/ НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

13.12.2023 відповідачем було надіслано суду витяг з електронної пенсійної справи позивача.

Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, що передумовою виникнення даного позову є неналежне виконання Головним управлінням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі № 200/14871/21. Вказаним рішенням зобов`язано Головне управління здійснити здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії Позивачу відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області» №33/25-2726 від 30 серпня 2021 року про розмір грошового забезпечення.

Відповідач звертає увагу, що невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Проте, позовна заява фактично спрямована на виконання інших судових рішень.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 28 вересня 2000 року), та пенсіонером МВС за вислугою років, що не є спірною обставиною між сторонами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі № 200/14871/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій від 13.09.2021 року №449 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області» №33/25-2726 від 30.08.2021 року про розмір грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом також встановлено, що на виконання рішення суду від 19 січня 2022 року по справі № 200/14871/21 Головне управління здійснило перерахунок пенсії позивачу з 01 грудня 2019 року відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення, виданої ДУ «Територіального медичного об`єднання МВС України по Донецькій області».

Листом відповідача від 25.08.2023 № 16596-15038/Х-02/8-0500/23 позивача повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 по справі 200/14871/21, яке набрало законної сили 09.08.2022, у вересні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019.

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_1 сума заборгованості складає 216159,84 грн.

На звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 25.09.2023 № 18506-17092/Х-02/8-0500/23 повідомило, що виплату коштів, обчислених на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/14871/21 від 19.01.2022, буде здійснено у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі -Закон № 1058 - IV).

Статтею 8 Закону № 1058 - IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058 - IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Суд зазначає, що заборгованість з пенсії у розмірі 216159,84 грн. нарахована позивачу та ця сума не є спірною між сторонами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (наведено в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням) (далі - Порядок № 649) затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Пунктом 2 якої установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 р. у справі №640/5248/19 визнано протиправним та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затверджений постановою КМУ від 22.08.2018 р. № 649. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 р. змінено. Пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду від 22.08.2018 р. № 649.

За частиною 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, у разі втрати чинності нормативно-правовим актом, такий нормативно правовий акт не підлягає застосуванню з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Пункти 1 та 2 постанови КМУ Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду від 22.08.2018 р. № 649 втратили чинність з 22.07.2020 р.

Тобто до 22.07.2020 р. вказані положення Порядку № 649 були чинними та могли бути застосовані до вказаних відносин.

Заборгованість з пенсії за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 виникла після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі № 200/14871/21, тобто після ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 22.07.2020 р. у справі № 640/5248/19, якою визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови КМУ від 22 серпня 2018 року № 649, тому не підлягає застосуванню Порядок № 649 для погашення заборгованості з виплати пенсії позивачу.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для невиплати позивачу заборгованості з пенсії.

За статті 46 Закону № 1058 IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Дані норми узгоджуються зі статтями 85 та 87 Закону № 1788-ХІ.

Жодним нормативним актом України не встановлено особливий порядок виплати пенсії за минулий час.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 р. у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Матеріалами справи встановлено та відповідач не заперечує щодо наявної суми заборгованості з виплати пенсії позивачу в сумі 216159,84 грн., яка не виплачена відповідачем, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Отже, відповідач допустив бездіяльність при нездійсненні пенсійних виплат позивачеві.

Доводи відповідача про тотожність позовів у цій справі та у справі № 200/14871/21 суд вважає необґрунтованими, оскільки для такого висновку суб`єктний склад справ, предмет та підстави позовів повинні бути однакові. Вказані справи не збігаються ні за своїм предметом, ні за підставами. Предметом справи № 200/14871/21 є вимоги, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій від 13.09.2021 року №449 про відмову в перерахунку пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 , зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області» №33/25-2726 від 30.08.2021 року про розмір грошового забезпечення. Предметом цієї ж справи є вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати позивачеві заборгованості з пенсії та стягнення цієї заборгованості, які обумовлені відсутністю законодавчого порядку здійснення таких виплат та відсутністю їх фінансування. На момент прийняття рішення судом по справі № 200/14871/21 перерахунок пенсії позивачу не був зроблений, сума заборгованості в розмірі 216159,84 грн. не була визначена.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як встановлено судом вище, невиплата заборгованості з пенсії позивачу відбулося не у спосіб, що передбачений законом. Відтак, з точки зору положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача у даній справі, крім іншого, є прийняття рішення про стягнення з відповідача суми пенсії за спірний період.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1729,28 грн.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 1729,28 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року, яка складає 216159,84 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованість з виплати пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 рік у розмірі 216159,84 грн (двісті шістнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 84 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1729 (одна тисяча сімсот двадцять дев`ять) грн. 28 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 24 січня 2024 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.А. Мозговая