Справа № 160/6413/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/6413/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року

у справі №160/6413/23 (головуючий суддя Сидоренко Д.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»

до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» звернулось до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.12.2022 №6, №6, №6, №6, №6.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийнятті на підставі необґрунтованих висновків контролюючого органу щодо порушення товариством вимог п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.200.1, 200.4 ст.200, п.201.1, 201.10 ст.201 ПК України; без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з порушенням норм ПК України; з порушенням принципу пропорційності, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав товариства як платника податків і цілям, на досягнення яких спрямоване рішення (дія). Позивач зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять в залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами постачальниками, за умови реальності витрат з придбання товарів (робіт, послуг) призначених для використання у господарській діяльності, та без обставин обізнаності платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженості дій між ними. Також позивач вказує на неможливість застосування інформації про середню урожайність для визначення необхідної кількості земельних ділянок та відсутність обставин умисності і повторності вчинення податкового правопорушення для визначення розміру штрафу у розмірі 50%.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції за встановлених у справі обставин дійшов висновку про реальний характер взаємовідносин позивача з його контрагентами-постачальниками ТОВ «МИР-12», СГТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» і ТОВ «СК-АГРО» у перевіряємий період. Придбаний у цих підприємств соняшник використаний ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у якості сировини для виробництва олії, шроту та інших продуктів переробки на Відокремленому виробничому підрозділі «Запорізький олійноекстракційний завод». Щодо тверджень контролюючого органу про відсутність у контрагентів-постачальників необхідної кількості земельних ділянок у 2021 році для можливого вирощування реалізованої кількості сільгосппродукції, суд зазначив, що матеріали справи свідчать, що контрагенти - постачальники сільгосппродукції мали у використанні достатню площу земельних ділянок, необхідних для вирощування сільгоспкультур в обсягах, поставлених ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у періодах, які перевірялися.

11.09.2023 ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» подало до суду першої інстанції заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу і стягнення на користь позивача судових витрат на професійну допомогу адвоката у розмірі 25000 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 стягнуто на користь ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Суд першої інстанції враховував обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, об`єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи та дійшов висновку, що на користь позивача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в окружному адміністративному суді у фіксованому розмірі в розмірі 10000,00 грн., а також витрати зі сплати додаткового гонорару при досягненні мети представництва. При цьому суд першої інстанції зменшив заявлену позивачем суму витрат зі сплати додаткового гонорару при досягненні мети представництва, до рівня суми основного гонорару, а саме до 10000,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позовної заяви відмовити. Скаржник зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем за результатами проведених документальних позапланових невиїзних перевірок ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування з бюджету, за лютий 2022 року, за березень 2022 року, за квітень 2022 року. Під час перевірки контролюючим органом встановлено завищення від`ємного значення з ПДВ та суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, внаслідок здійснення операцій з придбання товарів у ТОВ «МИР-12», СГТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» та ТОВ «СК-АГРО», які мають ознаки нереальних операцій.

Також відповідач подав апеляційну скаргу на додаткове рішення, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити у повному обсязі. Скаржник зазначає, що при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу суд повинен враховувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.11.2019 у справі №826/15063/18, відповідно до яких при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Також для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Представник позивача проти задоволення апеляційних скарг заперечує, відповідно до поданих відзивів просить залишити рішення суду та додаткове рішення суду без змін як законні та обґрунтовані. Представник позивача зазначає, що судом при розгляді справи досліджено всі первинні та інші документи, оформлені в процесі та за результатами здійснення фінансово-господарських операцій із зазначеними контрагентами, зокрема договори та додаткові угоди до них, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти прийманняпередачі, накопичувальні відомості, складські квитанції, платіжні доручення тощо. Акти перевірки, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомленнярішення, не містять зауважень щодо порядку оформлення наданих первинних документів від зазначених постачальників, що підтверджує факт їх наявності та відповідності нормам діючого законодавства. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що ТОВ «ОПТІМУСАГРОТРЕЙД» до лютого2022року (та відповідно, березня, квітня2022 року) вже мало фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «МИР-12»,СГТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «АГРОТРЕЙДЕКСПОРТ» та ТОВ «СК-АГРО» з віднесенням сум ПДВ, сплачених в ціні товару, до складу податкового кредиту та бюджетного відшкодування відповідних податкових періодів і зауважень щодо взаємовідносин з цими контрагентами та, відповідно, правомірності віднесення товариством сум ПДВ до складу податкового кредиту та бюджетного відшкодування за попередні періоди у контролюючого органу не виникало. Твердження контролюючого органу про суперечливу інформацію щодо площі земельних ділянок у контрагентів-постачальників та відсутність у їх використанні у 2021 році необхідної кількості земель сільськогосподарського призначення позивач вважає припущеннями, причому припущенням щодо правопорушення саме ТОВ «МИР-12», СГТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» та ТОВ «СК-АГРО», а не ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

По суті поданої апеляційної скарги на додаткове рішення представник позивача зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договором про надання правової допомоги може бути встановлений як погодинний розрахунок гонорару адвоката, так і фіксований розмір незалежно від кількості витрачених годин. В даному випадку представник позивача вважає, що розмір витрат на правничу допомогу співмірний з предметом та ціною позову, відповідає обсягу фактично наданих адвокатом послуг, витраченому адвокатом часу та значенню справи для позивача, а тому судом обґрунтовано прийнято додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, основним видом діяльності позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» є виробництво олії та тваринних жирів (основний, код КВЕД 10.41).

Позивач здійснює діяльність безпосередньо та через виробничо-структурні підрозділі. Через відокремлений (безбалансовий) структурний підрозділ товариство з використанням засобів виробництва ПРАТ «Запорізький олійноекстракційний завод» здійснює діяльність з виробництва рослинних олій.

Відомості про ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», яке є оператором ринку харчових продуктів в розумінні Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», містить Державний реєстр потужностей операторів ринку (номер в Реєстрі r-UA-08-22-1397, вул. Харчова, 3, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69014", виробництво харчових продуктів; номер в Реєстрі r-UA-08-22-1407, вул. Харчова, 6, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69014, виробництво харчових продуктів).

У період з 26.09.2022 по 11.11.2022, на підставі наказу від 15.09.2022 №81 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.03.2022 № від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням уточнюючих розрахунків від 28.03.2022 №, від 13.04.2022 №, від 25.04.2022 № , від 19.07.2022 №.

За результатами перевірки складений акт від 15.11.2022 №315/34-00-07-06/41161689, яким зафіксовані встановлені під час перевірки порушення:

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за № 159/28289 (зі змінами та доповненнями), оскільки товариством завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, по рядку 20.2.1 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті Розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 Д3) на рахунок платника у банку» на 2 833 815 грн.;

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, оскільки товариством завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного податкового) періоду)», на суму 3 131 112 грн.

На підставі акту перевірки Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими латниками податків прийнято податкові повідомлення-рішення від 23 грудня 2022 року:

№ 6, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, за лютий 2022 року, у сумі 2833815,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1416907,50 грн.,

№6, яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість за лютий 2022 року у розмірі 3131112,00 грн.

У період з 27.09.2022 по 14.11.2022, на підставі наказу від 15.09.2022 №83 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.04.2022 № від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням уточнюючих розрахунків від 29.04.2022 №, від 19.07.2022 №, від 23.09.2022 № .

За результатами перевірки складений акт від 15.11.2022 №317/34-00-07-06/41161689, яким зафіксовані встановлені під час перевірки порушення:

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, оскільки товариством завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, по рядку 20.2.1 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 рядок 19.1), яка: підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 Д3) на рахунок платника у банку» на 1859421 грн.;

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, оскільки товариством завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного податкового) періоду)», на суму 1271691 грн.

На підставі акту перевірки Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими латниками податків прийнято податкові повідомлення-рішення від 23 грудня 2022 року:

№6, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, за березень 2022 року у сумі 1 859 421,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 929710,50 грн.

№6, яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість за березень 2022 року у розмірі 1271691,00 грн.

У період з 28.09.2022 по 15.11.2022, на підставі наказу від 15.09.2022 №82 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.05.2022 № від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням уточнюючих розрахунків від 19.07.2022 №, від 23.09.2022 №.

За результатами перевірки складений акт від 16.11.2022 №325/34-00-07-06/41161689, яким зафіксовано виявлені порушення:

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 р. за №159/28289 (зі змінами та доповненнями), оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного податкового) періоду)», на суму 1271691 грн.

На підставі акту перевірки Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими латниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.12.2022 №6, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2022 року у сумі 1271691,00 грн.

До висновків про порушення позивачем податкового законодавства контролюючи орган дійшов з огляду на нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «МИР-12», СГТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» та ТОВ «СК-АГРО», що ґрунтується на таких обставинах.

- по ТОВ «СК-Агро»:

інформація щодо площі посівної (9126,98 га) у наданих для перевірки статистичних звітах за 2021 рік за формою №29-сг (Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду) суперечить даним щодо площі земельних ділянок у використанні ТОВ «СК-Агро» згідно з Податковою декларацією з плати за землю (946,7721 га) та даним з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (3959,48 га), що свідчить про відсутність у використанні ТОВ «СК-Агро» земельних ділянок площею 9126,98 га та недостовірність інформації у звітах за формою №29-сг за 2021 рік щодо площі посівної та зібраної;

реєстрація ТОВ «СК-Агро» податкових накладних на реалізацію третім особам зернових культур (в т.ч. соняшника у кількості 11343,25733 т) за період серпень 2021 -липень 2022 не відповідає площі ріллі, що знаходиться у використанні ТОВ «СК-Агро», а тому всі оформлені ТОВ «СК-Агро» документи на реалізацію зернових культур, в т.ч. соняшника, є недійсними та складені з метою надання правової вигоди іншим особам;

відсутність у використанні ТОВ «СК-Агро» у 2021році необхідної кількості земель сільськогосподарського призначення (рілля) свідчить про відсутність у розпорядженні ТОВ«СК-Агро» у жовтні 2021 року та лютому 2022 року товару «Соняшник» для здійснення поставки на адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРОТРЕЙД».

неможливо встановити фактичного виробника товару «Соняшник» у кількості 605,26 т на загальну суму 11 460 199,59 грн. (в т.ч. ПДВ 1407392,93 грн.), реалізованого на користь ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» згідно з договорами поставки №56720 від 30.09.2021, №59221 від 30.11.2021, №61265 від 14.02.2022.

- по ТОВ «МИР-12»:

інформація щодо площі посівної (1104,35 га) у наданому для перевірки статистичному звіті ТОВ «Мир-12» за формою №29-сг (Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду) за 2021 рік суперечить даним щодо площі земельних ділянок у використанні ТОВ «Мир-12» згідно з Податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік (1151,0756 га) та даним з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (580,07 га), внаслідок чого неможливо підтвердити наявність у використанні ТОВ «Мир-12» земельних ділянок площею 1151,0756 га, а інформація у звіті за формою №29-сг за 2021 рік щодо площі посівної та зібраної є недостовірною;

реєстрація ТОВ «Мир-12» податкових накладних на реалізацію соняшника за період серпень 2021 липень 2022 року у кількості 6433,2693 т не відповідає площі рілля, що знаходиться у використанні ТОВ «Мир-12», а тому всі оформлені ТОВ «Мир-12» документи на реалізацію соняшника є недійсними та складені з метою надання правової вигоди іншим особам;

відсутність у використанні ТОВ «Мир-12» необхідної кількості земельних ділянок у 2021році свідчить про відсутність у розпорядженні ТОВ «Мир-12»у лютому 2022 року товару «Соняшник» для здійснення поставки на адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»;

неможливо встановити фактичного виробника товару «Соняшник» у кількості 616 т на загальну суму 12935998,15грн. (в т.ч. ПДВ 1588631,35 грн.), реалізованого на користь ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» згідно з договором поставки №60953 від 04.02.2022.

- по СТОВ «Злагода»:

інформація щодо площі посівної (3500,63 га) у наданих для перевірки статистичних звітах СТОВ «Злагода» за 2021 рік за формою №29-сг (Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду) суперечить даним щодо площі земельних ділянок у використанні СТОВ «Злагода» згідно з Податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік (3436,4188 га) та даним з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (3436,4188 га), що свідчить про відсутність у використанні СТОВ «Злагода» земельних ділянок площею 3500,63 га та недостовірність інформації у звітах за формою №29-сг за 2021 рік щодо площі посівної та зібраної;

реєстрація СТОВ «Злагода» податкових накладних на реалізацію третім особам зернових культур (в т.ч. соняшника у кількості 6361,73 т) за період серпень 2021 липень 2022 не відповідає площі ріллі, що знаходиться у використанні СТОВ «Злагода», а тому всі оформлені СТОВ «Злагода» документи на реалізацію зернових культур, в т.ч. соняшника, є недійсними та складені з метою надання правової вигоди іншим особам;

відсутність у використанні СТОВ «Злагода» у 2021 році необхідної кількості земель сільськогосподарського призначення (рілля) свідчить про відсутність у розпорядженні СТОВ «Злагода» у грудні 2021 року товару «Соняшник» для здійснення поставки на адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»;

неможливо встановити фактичного виробника товару «Соняшник» у кількості 698,25 т на загальну суму 13825349,17 грн. (в т.ч. ПДВ 1697849,90 грн.), реалізованого на користь ТОВ «ОПТІМУСАГРОТРЕЙД» згідно з договором поставки №58761 від 28.11.2021.

- по ТОВ «Агротрейд Експорт»:

соняшник, реалізований на адресу ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у лютому 2022 року, був придбаний ТОВ «Агротрейд Експорт» у січні 2022 року у постачальника СТОВ «Злагода» (код 3794710), стосовно якого контролюючим органом встановлено обставини, які стали підставою для висновку про нереальність господарських операцій у ланцюгу поставок СТОВ «Злагода» - ТОВ «Агротрейд Експорт» - ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД».

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, зазначає таке.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

За визначенням, наведеним в пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції підлягає з`ясуванню, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. «а» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

У відповідності до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За визначенням в пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

За правилами п.200.4 ст.200 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (пп. «а» п.198.1 ст.198 ПК України).

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому згідно з п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) та в подальшому на віднесення цих сум до бюджетного відшкодування виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.

В спірному випадку, як встановлено судом вище, контролюючий орган за результатами дослідження під час проведення перевірок господарських операцій позивача з придбання товару соняшника у вказаних вище контрагентів - постачальників дійшов висновку про недоведеність реальності цих операцій.

З`ясовуючи обставини здійснення зазначених вище господарських операцій, суд першої інстанції правильно встановив, що взаємовідносини позивача з вказаними постачальниками відбувались в межах укладених відповідних договорів поставки соняшника, а саме: з ТОВ «МИР-12» - договір поставки №60953 від 04 лютого 2022 року; з СГТОВ «ЗЛАГОДА» - договір поставки №58761 від 26 листопада 2021 року; з ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» - договір поставки №60916 від 03 лютого 2022 року; з ТОВ «СК-АГРО» - договір поставки №56720 від 30 вересня 2021 року, договір поставки № 61265 від 14 лютого 2022 року, договір поставки №59221 від 30 листопада 2021 року.

На час здійснення господарських операцій в межах вказаних договорів означені вище контрагенти позивача мали статус юридичної особи, платників податку на додану вартість, що свідчить про наявність спеціальної податкової правосуб`єктності у контрагентів позивача в ході виконання правочинів поставки з позивачем.

Постачальниками товару були виписані та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, що згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України і було законною підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Соняшник, придбаний у ТОВ «МИР-12», СГТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» та ТОВ «СК-АГРО», використаний ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у якості сировини для виробництва олії, шроту та інших продуктів переробки на Відокремленому виробничому підрозділі «Запорізький олійноекстракційний завод».

Докази порушення відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському обліку позивача акти перевірок не містить, наявні у справі докази в їх сукупності свідчать про правомірність відображення господарських операцій з придбання соняшника у бухгалтерському обліку позивача і спричинення реальних змін майнового стану платника податків, а також про використання позивачем придбаного ним соняшника у своїй господарській діяльності, що відповідачем не спростовано.

В результаті досліджених документів, якими позивач підтверджує факт здійснення господарських операцій поставки товару з вказаними контрагентами ТОВ «МИР-12», СГТОВ «ЗЛАГОДА», ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» та ТОВ «СК-АГРО», суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що виходячи зі специфіки та умов укладених договорів поставки соняшника, надані позивачем документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і в своїй сукупності засвідчують фактичне виконання зазначених вище господарських операції з поставки соняшника та є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операції з поставки товару, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.

Відповідачем в ході проведення перевірок не наведені та не встановлені обставини, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з поставки соняшника меті та задачам діяльності позивача, або що реалізація вказаних операцій не обумовлена розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Стосовно висновків відповідача про нереальність господарської операції позивача та його контрагентів з огляду на недостатність у постачальників площі земельних ділянок, необхідних для реалізації саме всього обсягу сільськогосподарської продукції, розрахованого на підставі даних Єдиного реєстру податкових накладних контрагентів, суд першої інстанції надав належну оцінку доводам відповідача з цього приводу.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що господарські договори з контрагентами постачальниками містять додаткові умови (пп.6.2.4-6.2.5) щодо надання постачальниками засвідчених копій документів, що підтверджують право власності або користування земельними ділянками на яких, виходячи з середньої статистичної врожайності для регіону походження товару, можливо виробити (виростити) товар, що є предметом договору та актуальної статистичної звітності.

Матеріали справи свідчать, що контрагенти - постачальники сільгосппродукції мали у використанні достатню площу земельних ділянок, необхідних для вирощування сільгоспкультур в обсягах, поставлених ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у періодах, які перевірялися, а саме:

-ТОВ «МИР-12» поставлено ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» соняшник у загальній кількості 616 тон.

В Акті перевірки за лютий 2022 року відповідач наводить урожайність соняшника в Україні за 2021 рік відповідно до інтерактивної карти України «Урожай Онлайн 2021» у розмірі 2, 36 т/га. Отже, згідно з наведеною врожайністю для вирощування придбаного соняшника необхідна площа 261,02 га (616 тон / врожайність 2,36 т/га). Відповідно до «Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» за 2021 рік ТОВ «МИР-12» наведено інформацію щодо посівної площі 1104,35 га., що є більшим за необхідну площу;

-ТОВ «СК-АГРО» поставлено ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» соняшник у загальній кількості 784,16 тон.

Відповідач в акті перевірки за лютий 2022 року наводить урожайність соняшника в Україні за 2021 рік відповідно до інтерактивної карти України «Урожай Онлайн 2021» у розмірі 2,36 т/га. Отже, згідно з наведеною врожайністю для вирощування придбаного соняшника необхідна площа 332,27 га (784,16 тон / врожайність 2, 36 т/га). Відповідно до «Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» за 2021 рік ТОВ «СК-АГРО» наведено інформацію щодо посівної площі 9126, 98 га., що є більшим за необхідну площу;

- СГТОВ «ЗЛАГОДА» поставлено ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» соняшник у загальній кількості 750,20 тон. і ТОВ «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» поставлено 500,00 тон (що придбано постачальником у СГТОВ «ЗЛАГОДА»), всього 1250,20 тон.

Відповідач в акті перевірки за лютий 2022 року наводить урожайність соняшника в Україні за 2021 рік відповідно до інтерактивної карти України «Урожай Онлайн 2021» у розмірі 2, 36 т/га. Отже, згідно з наведеною врожайністю для вирощування придбаного соняшника необхідна площа 529, 75 га (1250, 20 тон / врожайність 2, 36 т/га). Відповідно до «Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» за 2021 рік наведено інформацію щодо посівної площі 3500,63 га, що є більшим за необхідну площу.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає прийнятними доводи позивача, що висновки контролюючого органу, покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки не мають жодного доказового підґрунтя.

Крім того, під час аналізу обсягу реалізації соняшника (як і інших реалізованих сільськогосподарських культур) за період серпень 2021 року - липень 2022 року за даними Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ «СК-АГРО», ТОВ «МИР-12» та СТОВ «ЗЛАГОДА» контролюючим органом не було враховано, що обсяг реалізованого товару включає реалізовані постачальниками залишки соняшника (або інших реалізованих сільськогосподарських культур) врожаю попередніх років, інших реалізованих сільськогосподарських культур врожаю 2022 року та/або суми отриманих авансових платежів від покупців соняшника (інших реалізованих сільськогосподарських культур), адже податкові накладні складаються на дату першої події - оплати або постачання. Крім того, контролюючим органом не враховані зареєстровані в ЕРПН коригування до податкових накладних, що потрапили у вибірку обсягу реалізації соняшника (як і інших сільськогосподарських культур).

Відносно розбіжностей в площі землі за різними джерелами інформації (Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду, Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно) ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» у Запереченнях до Актів перевірки надані пояснення щодо об`єктивності таких розбіжностей з огляду на різну методологію відображення даних та заповнення звітності, проте ці пояснення контролюючим органом при винесенні оскаржуваних рішень не були враховані.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що Верховний Суд у постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Зазначений висновок відповідає положенням статті 61 Конституції України, якими закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.

В даній справі відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Виходячи з вищенаведеного в сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані доводи відповідача жодним чином не спростовують реальності здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами-постачальниками.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України не доведено обґрунтованості висновків щодо взаємовідносин позивача з переліченими вище підприємствами, відповідно, не доведено порушення позивачем податкового законодавства, що стало підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції під час нового розгляду справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

З приводу вимог апеляційної скарги на додаткове рішення суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом частин другої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд, розглядаючи заяву про розподіл судових витрат та вирішуючи її по суті, має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, на яку посилається і скаржник, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем з адвокатом Єпіфановою Ю.О. укладений договір №24 про надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2023.

Згідно розділу 3 Договору, за надання правничої (правової) допомоги, передбаченої підпунктом 111 Договору клієнти сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі:

В окружному адміністративному суді 10000,00 гривень

В апеляційному адміністративному судді 5000,00 гривень

В адміністративному суді касаційної інстанції (Верховному суді) 3000,00 грн.

В разі, якщо буде досягнуто мету представництва (судом прийнято рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.12.2022 №6, №6, №6, №6 та №6) клієнт додатково сплачує адвокату гонорар в розмірі 15000,00 грн.

Актом від 07.09.2023 про надання правничої (правової) допомоги (послуг) за Договором №24 від 01.03.2023 сторони підтвердили надання адвокатом правничої (правової) допомоги, а саме: представництво інтересів клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді у справі №160/6413/23 за позовом клієнта до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Адвокат склав та подав суду:

- Позовну заяву (адміністративний позов) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.12.2022 №6, від 23.12.2022 №6, від 23.12.2022 №6, від 23.12.2022 №6 та від 23.12.2022 №6 Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків;

- Заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення б/н від 16.06.2023;

- Додаткові пояснення б/н від 24.07.2023;

- Додаткові пояснення б/н від 28.08.2023;

- Заяву щодо судових витрат.

Адвокат представляв інтереси клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді під час ознайомлення з матеріалами справи; в підготовчих засіданнях Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/6413/23 04 травня 2023 року, 24 травня 2023 року, у судових засіданнях 22 червня 2023 року, 11 липня 2023 року, 01 серпня 2023 року, 07 вересня 2023 року.

Виходячи з вказаних документів, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем документально підтверджено понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката у цій справі.

Також суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим врахування судом першої інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 про можливість віднесення до судових витрат бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи.

З врахуванням категорії цієї справи, обсягу та характеру наданих адвокатом послуг, застосованого законодавства та доказів, на які посилався позивач, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, на користь позивача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 20000,00 грн., із яких гонорар адвоката за представництво в окружному адміністративному суді у фіксованому розмірі в розмірі 10000,00 грн., а також витрати зі сплати додаткового гонорару при досягненні мети представництва в сумі 10000,00 грн. (зменшена заявлена позивачем сума витрат зі сплати додаткового гонорару при досягненні мети представництва, до рівня суми основного гонорару).

Відповідачем не наведено жодного доводу, який би свідчив про неспівмірність визначеної судом першої інстанції суми витрат на правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню, зі складністю справи, характером та обсягом наданих адвокатом послуг або непідтвердження вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами. Також суд вважає аргументи скаржника про не обґрунтування позивачем суми компенсації витрат на правову допомогу такими, що не відповідають фактичним обставинам, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Виходячи з вищенаведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду та додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі №160/6413/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко