Справа № 420/4456/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/4456/23

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,

повний текст судового рішення

складено 31.07.2023, м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Національної поліції в Одеській області, а саме:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 237 від 26 січня 2023 року, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 129 о/с від 13 лютого 2023 року, в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 229 о/с від 07 березня 2023 року, в частині, що стосується підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 303 о/с від 22 березня 2023 року, в частині, що стосується підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області зарахувавши час вимушеного прогулу до вислуги років;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2023 року по день поновлення на посаді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 237 від 26 січня 2023 року, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 129 о/с від 13 лютого 2023 року, в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 01 березня 2023 року;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, розміром 84 636,26 грн (вісімдесят чотири тисячі шістсот тридцять шість гривень 26 копійок), з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як позивача правомірно звільнено зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування, яким встановлено, що позивачем у межах спірних правовідносин порушено Присягу поліцейського та вимоги інших нормативно-правових актів, що регулюють проходження служби в поліції.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як проведеним службовим розслідуванням не доведено вини позивача у вчиненні спірних дисциплінарних проступків, а тому його протиправно звільнено зі служби в поліції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді начальника сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

При цьому, 09 січня 2023 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області, з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки щодо можливого порушення службової дисципліни, зокрема неналежного виконання службових обов`язків окремими поліцейськими Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області, що призвели до порушення Правил дорожнього руху, етики поліцейського, вчинення злісної непокори вимозі поліцейського 04 січня 2023 року начальником сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в області ОСОБА_2 та керуванні ним з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом, а також вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосередніми та прямими керівниками щодо останнього, видано наказ № 49 про призначення службового розслідування (а.с. 151-152 т. 1).

В свою чергу, 23 січня 2023 року начальником ГУНП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Одеській області полковника поліції В. Капуляка від 06 січня 2023 року, яким запропоновано, зокрема, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 1, 2, 3, 6, 7, 9, 11, 13 ч. 3 ст. 1, ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту, п. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, абз. 3, 8 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», абз. 2 п. 2 розділу IV, абз. 2 п. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, п. 1,3, 2.6, пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, п. 2.1 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, пп. 5.1, 5.9 розділу V функціональних обов`язків, до підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з поліції (а.с.501-549 т.1).

Внаслідок чого, 26 січня 2023 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області видано наказ № 237, пунктом 1 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2, 3, 6, 7, 9, 11, 13 ч. 3 ст. 1, ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту, п. 1 ч. 1 ст. 18, 64 ЗУ «Про Національну поліцію», п. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, абз. 3, 8 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», абз. 2 п. 2, 3 розділу IV, абз. 2 п. 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, п. 1,3, 2.5, пп. а п. 2.9 Правил дорожнього руху України, п. 2.1 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, пп. 5.1, 5.9 розділу V функціональних обов`язків, до підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 134-140, 552-558 т. 1).

Крім того, 13 лютого 2023 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області видано наказ № 129 о/с, яким відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції) звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 , начальника сектору моніторингу відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 14 лютого 2023 року (а.с. 131, 567 т. 1).

Не погоджуючись з правомірністю свого звільнення зі служби в поліції позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивача протиправно звільнено зі служби в поліції, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

При цьому, Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

В даному випадку, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 2 встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ч. 1 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 1 ст. 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

При цьому, згідно ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності звільнення позивача зі служби в Національній поліції України на підставі висновків проведеного службового розслідування, які затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області 23 січня 2023 року.

В даному випадку, з висновків проведеного службового розслідування, а також наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області про застосування дисциплінарного стягнення № 237 від 23 січня 2023 року вбачається, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення Присяги поліцейського, ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських та Правили дорожнього руху.

В свою чергу, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції реалізовано наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 129 о/с від 13 лютого 2023 року.

Між тим, перевіряючи правомірність звільнення позивача зі служби в поліції, а також перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, вищевикладеними положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також бути вірним Присязі поліцейського.

При цьому, зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, вбачається, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, колегія суддів вважає, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та які є несумісним із подальшим проходженням служби.

Враховуючи викладене, порушення Присяги поліцейського слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції й унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Тому, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Між тим, з аналізу матеріалів службового розслідування, а також наданих сторонами пояснень та доказів вбачається, що факт порушення Присяги позивачем, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють проходження службу в Національній поліції України та Правил дорожнього руху, встановлено за наслідком дослідження дій позивача, що вчиненні останнім з 04 січня 2023 року по 05 січня 2023 року.

Вказані дії позивача зафіксовано на відеозаписах з відеореєстраторів поліцейських Департаменту патрульної полії, а також в письмових поясненнях учасників подій, які покладено в основу висновків проведеного службового розслідування.

В свою чергу, за наслідком дослідження матеріалів та висновків проведеного службового розслідування, а також наданих суб`єктом владних повноважень відеозаписів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, позивач визнає, що він 04 січня 2023 року, після закінчення робочого дня, святкуючи своє 50-річчя, а також вживав алкогольні напої.

При цьому, після святкування дня народження позивач скористався послугою «тверезий водій» зі служби таксі « 838» та був доставлений на власному автомобілі з ресторану «Уха» до місця свого проживання.

Вказані обставини самостійно встановлено у ході проведення службового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Одеській області та підтверджуються письмовими поясненнями надавача послуги «тверезий водій» ОСОБА_3 .

В свою чергу, після зупинки автомобіля позивача біля його будинку, екіпажом патрульної поліції «ОКЕАН-304», поліцейськими заблоковано автомобіль позивача з метою перевірки можливої причетності водія вказаного автомобіля до порушення ПДД.

При цьому, надавачем послуги «тверезий водій», після здійснення відповідної перевірки, залишено автомобіль позивача біля його будинку, так як поліцейські, з невідомих суду причин та мотивів, не дозволяли та фізично блокували в`їзд автомобіля позивача у двір будинку.

За наслідком блокування в`їзду автомобіля позивача у двір будинку та наявності у позивача переконання про порушення патрульними поліцейськими його прав, позивач зателефонував зі скаргою на спеціальну лінію « 102».

Між тим, колегія суддів зазначає, що причини, мотиви та обставини блокування автомобіля позивача, без складення будь-яких процесуальних документів патрульними поліцейськими, службовим розслідуванням не досліджувались, хоча вони й поклали початок усіх подальших подій.

При цьому, як вбачається із наданих відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських, за наслідком завершення спілкування з позивачем, останні у проміжках часу з 22:08:46 по 22:10:40, а також з 22:13:10 по 22:13:35, в ході спілкування з іншими патрульними поліцейськими та після обговорення свого негативного відношення до позивача та його скарги (22:07:30-22:07:50), домовились про віддалене спостереження за автомобілем позивача, так як патрульними відзначено наявність у позивача бажання перемістити свій автомобіль у двір будинку.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про наявність упередженого ставлення у патрульних поліцейських до позивача.

В свою чергу, о 22:13 перший екіпаж патрульної поліції від`їхав від будинку позивача.

При цьому, як вбачається з наданого відеозапису з автомобільного відеореєстратора, другий екіпаж патрульної поліції, який чекав повернення позивача до автомобіля, побачивши факт увімкнення світла фар в автомобілі позивача, під`їхав до останнього о 22:31.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що позивач в момент під`їзду другого екіпажу патрульної поліції дійсно знаходився у власному автомобілі на місці водія.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що з наданих до суду відеозаписів неможливо безпомилково встановити факт руху автомобіля позивача у відповідний період часу, а також факт переміщення автомобіля позивача з місця на якому його залишив «тверезий водій».

При цьому, як вбачається з наданих відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів, а також як зазначив майор ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях, необхідність повернення до автомобіля пояснювалась позивачем тим, що він залишив в автомобілі свої речі (посвідчення).

В свою чергу, колегія суддів не приймає висновку службового розслідування про переміщення автомобіля на декілька сантиметрів, що обґрунтовується посиланнями на відповідну фототаблицю, зроблену з кадрів отриманих від патрульних поліцейських відеозаписів, так як навіть з відповідної фототаблиці, з урахуванням часу зйомки, кутів огляду та динамічності відеозаписів, неможливо безпомилково встановити факт переміщення автомобіля позивача на декілька сантиметрів.

Аналогічні висновки щодо відсутності доказів керування позивачем його автомобілем викладено в постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року, у справі № 523/2516/23, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння).

Крім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, у справі 523/803/23, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6369197 від 05 січня 2023 року, складену відносно ОСОБА_1 , так як патрульною поліцією не підтверджено факту керування позивачем автомобілем 04 січня 2023 року, а як наслідок не підтверджено наявності в його діях складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (проїзд тротуаром).

Тому, враховуючи вищеописану хронологію подій, зібрані докази та пояснення, колегія суддів робить висновок, що в діях позивача, який сумлінно скористався послугою таксі «тверезий водій» після святкування дня народження та мав обґрунтовані очікування щодо доставлення його та його автомобіля до місця проживання, навіть з урахуванням факту вживання алкогольних напоїв, відсутні ознаки дисциплінарного проступку.

З іншого боку, колегія суддів вважає, що сам факт перебування позивача в компанії сторонньої людини, а саме «тверезого водія», в стані алкогольного сп`яніння, не свідчить про те, що позивачем підірвано довіру та авторитет органів поліції перед населенням, так як вживання алкоголю в Україні є легальним, а метою надання послуги «тверезий водій» є оплачувана допомога водіям, що не можуть керувати транспортним засобом через перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Більш того, з письмових пояснень «тверезого водій» ОСОБА_3 вбачається, що позивач конфліктів з ним не мав, вів себе нормально та стримано, а також не використовував при ньому ненормативну лексику.

Щодо встановленого у ході службового розслідування факту агресивної та некоректної поведінки позивача, а також обставин застосування спецзасобів та затримання позивача патрульними поліцейськими, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, з наданих відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських вбачається, що позивач дійсно відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та мав суперечки з патрульними поліцейськими під час блокування його автомобіля та під час подальшого спілкування з патрульними поліцейськими, яке мало наслідком його затримання.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач повністю підтверджував факт знаходження в стані алкогольного сп`яніння, але заперечував факт керування транспортним засобом, чим обґрунтовував недоцільність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що доведення своєї правової позиції поліцейським, як і відповідна відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння, є правом позивача, яке ним реалізовано у ході спілкування з патрульними поліцейськими.

З іншого боку, після чергової відмови позивача від пропозиції патрульних поліцейських щодо доставлення його до медичної установи для проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, у період з 23:27 по 23:28, патрульними поліцейськими застосовано до позивача спеціальний засіб - кайданки, а згодом доставлено до місцевого відділення поліції для оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення.

В свою чергу, висновком службового розслідування встановлено, що застосуванню до позивача спеціального засобу передувало те, що позивач підвищував голос, розмахував руками, шарпав та відштовхував патрульних поліцейських, а також схопив за голову одного з патрульних поліцейських.

Вказаний висновок узгоджується з письмовими поясненнями патрульних поліцейських, долучених до матеріалів службового розслідування.

З іншого боку, наявні під час вказаних подій співробітники Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях зазначили, що позивач поводив себе стримано та агресії до патрульних не проявляв.

Враховуючи викладене, а також сформований вище висновок про упереджене ставлення патрульних поліцейських до позивача, колегія суддів вважає, що лише відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських можливо об`єктивно встановити ланцюг подій, який став підставою для затримання позивача.

В свою чергу, з наданих відеозаписів колегією суддів не встановлено факту фізичного впливу позивача на патрульних поліцейських, а також факту захоплення позивачем патрульного поліцейського за голову.

При цьому, висновок службового розслідування про те, що позивач схопив патрульного поліцейського за голову, підтверджується виключно посиланнями на слова патрульного поліцейського, які зафіксовано на відеозаписі, а саме: «Ви мене ще за голову хапати будете?».

З іншого боку, колегія суддів відзначає, що на відеозаписах зафіксовані розмови інших учасників подій (ймовірно співробітників Головного управління Національної поліції в Одеській області) з патрульними поліцейськими, які зазначали, що саме патрульний поліцейський схопив позивача за голову (23:29:50-23:30:00).

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, зібрані матеріали справи та матеріали дисциплінарного провадження не містять будь-яких відомостей щодо направлення до суду та розгляду судом складеного патрульними поліцейськими 05 січня 2023 року за даним фактом протоколу за ст. 185 КупАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського).

Тому, колегія суддів вважає недоведеними висновки службового розслідування, в частині висновку службового розслідування про агресивну поведінку позивача, яка виразилась у фізичному впливі позивача на патрульних поліцейських.

Щодо висновків проведеного службового розслідування про те, що позивачем застосовувалась у ході спілкування з патрульними поліцейськими ненормативна лексика, зокрема по відношенню до інших поліцейських, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, із зібраних відеозаписів у справі вбачається, що позивач дійсно декілька разів застосовував ненормативну лексику, здебільшого вирвану з контексту розмови, у ході спілкування з патрульними поліцейськими біля свого будинку та у відділенні поліції.

Крім того, колегія суддів наголошує, що зазначені дії позивача обумовлені його перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, що безумовно обтяжує вину позивача у межах спірних правовідносин.

З іншого боку, колегія суддів враховує, що зазначені дії позивача мали місце у вільний від роботи час та вчинялись без сторонніх очевидців.

Тому, враховуючи вищеописані обставини справи, наявність конфліктної ситуації між позивачем та патрульними поліцейськими, які також застосовували на відеозаписах ненормативну лексику, колегія суддів, вирішуючи питання достатності підтверджених судом висновків службового розслідування для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, звільнення зі служби в поліції, як вид дисциплінарного стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу на поліцейського.

При цьому, із висновку службового розслідування та оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вбачається, що суб`єктом призначення не розглядалась можливість застосування до позивача іншого виду дисциплінарного стягнення, не пов`язаного із його звільненням.

В той же час, колегія суддів вважає, що суб`єкт призначення обмежився застосуванням до позивача крайнього і найтяжчого виду дисциплінарного стягнення, не дослідивши в повній мірі всі обставини спірних правовідносин.

З іншого боку, колегія суддів зазначає, що адміністративний суд позбавлений можливості застосовувати до особи певний вид дисциплінарного стягнення (більш м`який) за наслідком спростування частини виявлених дисциплінарних проступків під час судового розгляду справи.

В свою чергу, вибір та застосування різних видів дисциплінарних стягнень до поліцейських відноситься до виключної (дискреційної) компетенції суб`єкта владних повноважень, під час яких враховується тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Між тим, колегія суддів враховує, що згідно службової характеристики позивача, яка наявна в матеріалах справи, позивач проходить службу в органах внутрішніх справ з березня 1994 року та має виключно позитивну характеристику від свого керівництва.

Тому, враховуючи характер вчинених позивачем порушень, відсутність будь-яких тяжких наслідків від таких порушень, стаж служби позивача в органах внутрішніх справ, позитивну характеристику, а також наявність обтяжуючих обставин, колегія суддів вважає недостатніми вищезазначені порушення для накладення на позивача крайнього та найсуворішого заходу дисциплінарного стягнення.

При цьому, як зазначалось колегією суддів вище, остання позбавлена можливості застосувати до позивача інший захід дисциплінарного стягнення за наслідком розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування оскаржуваних наказів, поновлення позивача на раніше займаній посаді та виплаті позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Між тим, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2023 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Національної поліції в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян