Справа № 320/18663/23
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 січня 2024 року м. Київ Справа № 320/18663/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про відвід судді в адміністративній справі
за позовомОСОБА_1
до1) Державної судової адміністрації України, 2) Окружного адміністративного суду міста Києва
провизнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України (далі - відповідач - 1), Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - відповідач - 2), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо незабезпечення відповідача-2 у повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди позивачу за період з 01.01.2021 по 30.04.2023, виходячи з встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 у розмірі 2270,00 грн, станом на 01.01.2022 у розмірі 2481,00 грн та станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн;

- зобов`язати відповідача-1 забезпечити відповідача -2 бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди позивачу за період з 01.01.2021 по 30.04.2023, нарахованої виходячи з встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 у розмірі 2270,00 грн, станом на 01.01.2022 у розмірі 2481,00 грн та станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн;

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 30.04.2023, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, у розмірі 2102,00 грн;

- зобов`язати відповідача-2 нарахувати та виплатити позивачу суддівську винагороду за період з 01.01.2021 по 30.04.2023, обчисливши її розмір виходячи у 2021 році з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн, у 2022 - 2481,00 грн та у 2023 - 2684,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум та проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

22.01.2024 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду С.В. Харченко (акт Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/18663/23 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Крім того, до суду надійшла заява позивача про відвід судді Харченко С.В., яка передана на розгляд головуючому судді 23.01.2024.

Заява про відвід мотивована тим, що позовна заява відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В. 29.05.2023, проте протягом тривалого часу інформації про подальший рух цієї справи позивачем отримано не було.

Вказані обставини, на думку заявника, є підставою для відводу судді Харченко С.В.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого позивачем відводу, суд виходить з наступного.

Виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді визначений статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в силу положень частин першої та другої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Крім того, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина третя статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

В силу положень частини четвертої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Суд також зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 в адміністративній справі № 800/592/17, 01.10.2018 в адміністративній справі № 9901/673/18 та 04.10.2018 (провадження № 11-429сап18).

У свою чергу порядок вирішення заявленого відводу визначений статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Цією ж статтею передбачено, що у випадку, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судом встановлено, що заявлений відвід обумовлений незгодою позивача з процесуальними діями, вчиненими суддею під час розгляду даної адміністративної справи.

Так, позивач посилається на порушення суддею принципу розумності строків розгляду цієї справи.

Водночас згідно з положеннями частини четвертої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність обставин, передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності головуючого судді у справі.

Жодних інших доказів існування об`єктивних обставин, які б свідчили про упередженість судді Харченко С.В. стосовно позивача, зацікавленість судді в певному рішенні у даній справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі позивачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та, як наслідок, про необхідність передачі даної адміністративної справи до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, керуючись статтями 36, 37, 40, 41, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід судді Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В. в адміністративній справі № 320/18663/23.

2. Матеріали адміністративної справи № 320/18663/23 передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Копію ухвали суду надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Харченко С.В.