Справа № 160/509/24
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 січня 2024 рокуСправа № 160/509/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова Ольга Володимирівна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України, до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів, -

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України, до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області в якій позивач просить:

визнати протиправними та скасувати наказ Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України від 15.09.2023 р. № 191 «Про застосування дисциплінарного стягнення за фактом порушення службової дисципліни окремими курсантами університету» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у вигляді звільнення зі служби в поліції та відрахування з Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України (; місцезнаходження: 25015, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспектива, буд. 1) та наказ Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України від 18.09.2023 р. № 722 о/с «Про особовий склад», яким звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на службі в поліції, зарахувавши його як курсанта 3-го курсу навчального взводу факультету №2 Донецького державного університету внутрішніх діяльності м. Кривий Ріг Дніпропетровської справ МВС України (місце провадження освітньої області) рядового поліції, з 19.09.2023 року;

стягнути з Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (; місцезнаходження: 49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Троїцька, буд. 20А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за період з липня 2023 року по 18.09.2023р. (по дату звільнення включно);

стягнути з Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (; місцезнаходження: 49101, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вулиця Троїцька, буд. 20А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 19.09.2023р. по день фактичного поновлення на службі в поліції.

Ухвалою суду від 09.01.2024 року позовну заяву залишено без руху для надання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності підстав його пропуску та надання відповідних доказів.

Позивач в заяві про поновлення строку звернення до суду зазначив, що з наказами №191 від 15.09.2023р. «Про застосування дисциплінарного стягнення за фактом порушення службової дисципліни окремими курсантами університету» та № 722 о/с від 18.09.2023р. «Про особовий склад» фактично ознайомився лише 08 грудня 2023 р., коли адвокат Ратушна О.В. направила його у месенджері «Вайбер» моїй матері - ОСОБА_2 , яка в контактах адвоката підписана (мовою оригіналу) «Наташа Донецький Юридичний» (скріншоти листування додаються).

Наявність підпису на останньому аркуші наказу № 191 від 15.09.2023р. «Про застосування дисциплінарного стягнення за фактом порушення службової дисципліни окремими курсантами університету» та № 722 о/с від 18.09.2023р. «Про особовий склад» не є беззаперечним доказом ознайомлення з цими документами.

Слід повторно зазначити, що частиною 6 ст.161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У силу частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут НП України) передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Слід зазначити, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.

У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.

Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14. Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п. 69 рішення у справі "Ніколова проти Болгарії" № 7888/03 тощо).

У свою чергу, під темпоральними (часовими) колізіями слід розуміти такі колізії, що виникають внаслідок видання в різний час з того ж самого питання принаймні двох норм права.

Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, "молодша норма" припиняє суперечливу до неї "старшу": цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем.

Тобто у контексті цьому судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Згідно із статтею 13 Дисциплінарного статуту НП України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.

Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Слід зазначити, що такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.

Відповідно до матеріалів справи, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Верховний Суд в своїй постанові від 08.02.2023 року у справі №120/7567/22 зазначив:

«Суди попередніх інстанцій указали на те, що посилання представника позивача на те, що його не ознайомлено з іншим наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як на підставу поновлення строку звернення до суду, є необґрунтованими, оскільки предметом розгляду у цій справі є наказ №744 від 05 серпня 2022 року, з яким позивач ознайомився 09 серпня 2022 року. Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, представником позивача суду не наведено.

Такий висновок судів є помилковим, оскільки, як вказано вище, у абзаці 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України законодавець пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення з наказом по особовому складу.»

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ознайомлений особисто під підпис з оскаржуваними наказами 18.09.2023 року, в тому числі і з наказом від 18.09.2023 року №722 по особовому складу.

Так, представник позивача зазначає про те, що оскільки оскаржувані накази взагалі не надані позивачу, то фактично строк оскарження не розпочато.

Проте, слід зазначити, що частина четверта статті 31 Дисциплінарного статуту НП України не пов`язує оскарження наказу з фактом його отримання, а лише виключно з ознайомленням.

Крім того, як зазначила представник позивача, 27.11.2023 року їй було надіслано «належно завірені копії наступних документів», серед яких є і оскаржувані накази.

Тому, навіть в такій ситуації, з 27.11.2023 року позивач обізнаний про оскаржувані накази, оскільки отримані адвокатом Ратушною О.В., яка діє в інтересах позивача згідно договору від 09.10.2023 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Строки звернення до суду з відповідними позовними заявами визначені з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї належить застосовувати відповідні правові наслідки встановлені законом, у цьому випадку статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04 березня 2021 року у справі №240/12017/19:

Колегія суддів звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує, а не тим, хто спить.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо оскарження наказів від 15.09.2023 р. № 191 та від 18.09.2023 р. № 722 о/с, який сплинув 03.10.2023 року.

Слід зазначити, що вказаний термін (у абзаці 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України) достатній для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом щодо оскарження відповідного рішення.

Позивач не вказав на обставини, які б викликали сумніви в тому, що позивач ознайомився з оскаржуваними наказами.

Крім того, надані позивачем медичні документи не вказують на те, що позивач не мав об`єктивної можливості вчасно звернутися до суду, зокрема позивач не був, наприклад, госпіталізований впродовж тривалого часу починаючи з 18.09.203 року (з моменту ознайомлення з оскаржуваними наказами).

Щодо перебування позивача на умовах амбулаторного лікування, то вказана обставина не є підставою для поновлення строку звернення до суду (Постанова ВС 26.03.2020 №805/2688/18-а).

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду щодо оскаржуваних наказів, який сплинув 03.10.2023 року.

Згідно ч.2 ст.233 КЗпП у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

З підстав викладених вище, позивач пропустив строк, який сплинув 18.12.2023 року, та не вказав поважних причин пропуску строку в частині стягнення грошового забезпечення за період з липня 2023 року по 18.09.2023р. (по дату звільнення включно), оскільки з моменту ознайомлення з наказом від 18.09.2023 р. № 722 о/с (ознайомлений 18.09.2023 року) позивач був обізнаний про непроведення виплат за спірний період.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У відповідності до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.248 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Донецького державного університету внутрішніх справ МВС України, до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 27.12.2023 року.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.293, ст.295 КАС України.

Суддя О.В. Єфанова