Справа № 607/24680/23
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 Справа №607/24680/23 Провадження №2-а/607/77/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Цибульській Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1070345 від 05 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1070345 від 05 грудня 2023 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 05 грудня 2023 року він керував транспортним засобом «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 із перевищенням максимальної швидкості руху, чим порушив п. 12.9 б ПДР. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зі змісту, який міститься у протоколі чи відеозаписі, наданими працівниками поліції, не можливо встановити, що його автомобіль, здійснював рух дорогою на якій діють дорожні знаки 3.29, 3.31 та 30.3, якими встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год. Також, не містять матеріали справи й підтвердження того, що останній керував з перевищеною швидкістю у населеному пункту Копичинці. Крім цього, працівниками поліції не надано фото дорожніх знаків на місці вчинення правопорушення, з яких би вбачалося, що правопорушення вчинене в межах населеного пункту. Разом з тим, ОСОБА_2 зазначає, що на ділянці дороги, вказаній у постанові, був відсутній дорожній знак 5.76, який попереджає водіїв про відеофіксацію порушень ПДР України. Тому, на підставі наведеного, посилаючись на норми адміністративного законодавства позивач вважає постанову серії ЕНА №1070345 від 05 грудня 2023 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представником відповідача - Департаменту патрульної поліції через канцелярію суду подано відзив на позов, згідно якого представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час несення служби на 380 км автодороги М-19 «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече» (населений пункт Копичинці) 05 грудня 2023 року працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000750) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу марки VOLKSWAGEN з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 82 (вісімдесят два) км/год, при дозволеній 50 (п`ятдесят) км/год, чим порушив п. 12.9 (б) ПДР України. Відповідач стверджує, що до матеріалів справи в якості доказу долучено фотознімок, на якому зафіксовано державний номерний знак вказаного транспортного засобу, водій якого перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму для населення пункту. Крім цього, представник відповідача зазначає, що позивач перевищив допустиму швидкість в межах населеного пункту, який починається після дорожнього знаку 5.49, відтак ключовим для встановлення місця вчинення правопорушення є відповідні географічні координати. Саме на фотознімку з приладу TruCam відображені такі географічні координати, які при переведенні на карту місцевості показують точку, що знаходиться саме в м. Копичинці. Крім того, покази приладу TruCam оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який застосовується поліцейськими як засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі на підставі статті 23,29,31 Закону України «Про Національну поліцію» як поліцейський захід в порядку контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками. Таким чином, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

В судове засідання представник відповідача - УПП ДПП в Тернопільській області не з`явився, хоча про дату та час засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

В пункті 12.9.б. ПДР зазначено, що водієві забороняється, зокрема, перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобі дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Обмеження швидкості 50 км/год. стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», дія цього обмеження скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Відповідно до п. 10.7.39 ДСТУ 4100-2014 "Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування" знаки 5.45 "Початок населеного пункту" і 5.46 "Кінець населеного пункту" повинні застосовуватись для позначення населеного пункту (відповідно початку та кінця), в якому діють спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, і установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Вказане правопорушення повинно бути вчиненим з прямим умислом, тобто особа повинна усвідомлювати, що вона рухається в населеному пункті із перевищенням швидкості, тобто відповідач повинен довести те, що позивач усвідомлював, або повинен був усвідомлювати, що він рухається в населеному пункті (проїхав знак 5.45 «Початок населеного пункту»).

Докази наявності знаку 5.45 необхідні для визначення законності накладення адміністративного стягнення ще й тому, що ПДР також передбачений дорожній знак 5.47 - «Початок населеного пункту», який містить і означає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Отже, згідно з ПДР знак 5.45 позначає не лише найменування населеного пункту, а й його початок. При цьому, місце встановлення такого знаку співпадає з фактичними межами забудови населеного пункту. Таким чином, зона дії знаку 5.45. поширюється на ділянку автодороги від місця його установлення до знаку 5.46 «Кінець населеного пункту» (місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач керував транспортним засобом в населеному пункті Копичинці зі швидкістю 82 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год.

В оскаржуваній постанові відповідач покликався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку 5.45-5.46 це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam.

Дослідивши долучені відповідачем фотознімок приладу, судом встановлено, що вказані фотознімки не містять інформації щодо місця знаходження дорожніх знаків 5.45-5.46 та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

Оглянувши відеозапис нагрудних камер поліцейських, встановлено, що місце зупинки позивача поліцейськими це дорога, по боках якої відсутня забудована територія.

Долучена карта місцевості з онлайн сервісу Googl Maps не є офіційним документом та містить розбіжності географічних координат із доданим фотознімком приладу, не містить місця розташування дорожніх знаків 5.45-5.46.

Крім того, диспозиція частини першої статті 122 КУпАП статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона, а саме до Правил дорожнього руху. В оскаржуваній постанові всупереч частини другої статті 283 КУпАП, позивачу інкримінується перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень, передбаченими знаками 3.29, 3.31, 30.3 Правил дорожнього руху, а не 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7 ПДР.

Суд зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки в межах обставин, викладених у постанові, та орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і суд, який переглядає оскаржувану постанову не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист. (подібні висновки викладені у рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).

Отже, на переконання суду, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження «поза розумним сумнівом» порушення позивачем пункту 12.9 б Правил дорожнього руху в контексті перевищення швидкості більш ніж на 20 км/год в населеному пункті, а пред`явлене в оскаржуваній постанові звинувачення є неконкретне, не можливо встановити на якому відрізку автодороги зафіксовано перевищення швидкості транспортного засобу позивача - чи в населеному пункті, чи в зоні дії знака.

Крім того, дослідивши надану на підтвердження факту перевищення швидкості відповідачем паперову копію цифрового документа приладу TruCum, зокрема, фото на якому зафіксовано автомобіль в момент вимірювання швидкості, неможливо ідентифікувати, якому саме транспортному засобу належить зафіксований відповідачем показник швидкості руху, адже на відповідній ділянці дороги одночасно рухалось два транспортних засобів, які були розміщені одночасно на двох доступних для руху смугах у попутному напрямку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем «поза розумним сумнівом» не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому оскаржувану постанову слід скасувати, і провадження по справі закрити.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, та підтвердження вчинення ним вказаного в оскаржуваній постанові правопорушення, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Крім цього, згідно частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наданих позивачем доказів вбачається, що витрати по сплаті судового збору складають 536 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №14-1792147/1/С від 14 грудня 2023 року.

Приймаючи до уваги, що суд задовольняє позов, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246, 257, 258, 260, 262 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1070345 від 05 грудня 2023 року.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, .

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна