Справа № 120/10862/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/10862/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

17 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

представника відповідача - Остачинської І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Гніванської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Гніваньводопостач" до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

Гніванська міська рада звернулась до суду з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-02-03-014292-a від 03.07.2023.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує про порушення судом норм матеріального та процесуального права, і як наслідок невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, що в сукупності призвело до ухвалення протиправного рішення.

Позивач та третя особа правом подання письмових відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

До початку засідання на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника Гніванської міської ради.

В судовому засіданні відповідач вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що в призмі приписів ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 313 КАС України та клопотання позивача про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника сторони, судова колегія, з`ясувавши наявність у представника відповідача заперечень щодо розгляду справи без участі всіх учасників справи, дійшла висновку про можливість розгляду справи за даної явки сторін

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Гніванською міською радою оголошено про проведення відкритих торгів із предметом закупівлі "Утилізація / видалення сміття та поводження зі сміттям, код за ДК 021:2015".

Переможцем процедури відкритих торгів згідно предмету закупівлі "Утилізація / видалення сміття та поводження зі сміттям, код за ДК 021:2015" визначено комунальне підприємство "Гніваньводопостач".

20.02.2023 між Гніванською міською радою та КП «Гніваньводопостач» укладено договір №193.

Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області проведено моніторинг процедури закупівлі "Утилізація / видалення сміття та поводження зі сміттям, код за ДК 021:2015", за результатами якого складено висновок № UA-2023-02-03-014292-а від 03.07.2023.

У висновку зазначено, що за результатами моніторингу процедури закупівлі установлено, що тендерна документація замовника складена не у відповідності із нормами Закону із урахуванням вимог Постанови №1178, а саме: у пункті 3 Розділу 5 «Оцінка тендерної документації» тендерної документації зазначено, що Замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, коли:

- учасник процедури закупівлі, зокрема 1) зазначив у тендерній пропозиції недостовірну інформацію, що є суттєвою для визначення результатів відкритих торгів, яку замовником виявлено згідно з абзацом другим частини п`ятнадцятої статті 29 Закону, чим не дотримано вимоги абзацу 2 підпункту 1 пункту 41 Постанови №1178; 2) не надав обгрунтування аномально низької ціни тендерної пропозиції протягом строку, визначеного в частині чотирнадцятій статті 29 Закону, чим не дотримано вимоги абзацу 5 підпункту 1 пункту 41 Постанови №1178; 3) визначив конфіденційною інформацію, що не може бути визначена як конфіденційна відповідно до вимог частини другої статті 28 Закону, чим не дотримано вимоги абзацу 6 підпункту 1 пункту 41 Постанови №1178;

- переможець процедури закупівлі, зокрема: надав недостовірну інформацію, що є суттєвою для визначення результатів процедури закупівлі, яку замовником виявлено згідно з абзацом другим частини п`ятнадцятої статті 29 Закону, чим не дотримано вимоги абзацу 6 підпункту 3 пункту 41 Постанови №1178.

Крім того, моніторингом установлено невідповідність тендерної пропозиції учасника КП «Гніваньводопостач», якого обрано переможцем торгів, умовам тендерної документації Замовника. Так, у пункті 7 розділу І «Загальні положення» тендерної документації зазначено, що тендерна пропозиція та усі документи, які передбачені вимогами тендерної документації та додатками до неї складаються українською мовою. Документи або копії документів (які передбачені вимогами тендерної документації та додатками до неї), які надаються учасником у складі тендерної пропозиції, викладені іншими мовами, повинні надаватися разом із їх автентичним перекладом на українську мову.

При цьому, учасником КП «Гніваньводопостач» у складі тендерної пропозиції надано копії трудових книжок на працівників: ОСОБА_1 (робітник благоустрою), ОСОБА_2 (тракторист), ОСОБА_3 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_4 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_5 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_6 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_7 (інженер з охорони праці), які викладені іншою мовою, без автентичного перекладу на українську мову, чим порушено вимоги пункту 7 розділу І «Загальні положення» тендерної документації.

Відповідно до вимог абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Постанови №1178 замовник відхиляє тендерну пропозицію учасника із зазначення аргументації в електронній системі закупівель, як таку, що викладена іншою мовою, ніж мова, що передбачена тендерною документацією. Однак, на порушення вимог абзацу 3 підпункту 2 пункту д Постанови №1178 Замовник не відхилив тендерну пропозицію учасника КП «Гніваньводопостач», а визнав його переможцем та уклав з ним договір від 20.02.2023 №193 на суму 1 910 998,13 грн.

У розділі 2 висновку про результати моніторингу процедури закупівлі зазначено, що:

- за результатами аналізу питання щодо відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону, із урахуванням вимог Постанови №1178 установлено порушення вимог абзаців 2, 5, 6 підпункту 1 та абзацу 6 підпункту 3 пункту 41 Постанови №1178;

- за результатами аналізу питання щодо розгляду тендерної пропозиції установлено порушення вимог абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Постанови №1178;

- за результатами аналізу питання щодо визначення предмету закупівлі, відображення закупівлі в річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю, внесення змін до тендерної документації, своєчасності укладення договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця порушень не встановлено.

З огляду на встановленні порушення законодавства у сфері публічних закупівель, керуючись ст. 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області зобов`язало Гніванську міську раду здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, у тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності / нікчемності договору та протягом 5 робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Вважаючи вказаний висновок протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку спірним правовідносинам, виходив з того, що висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 03.07.2023 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-02-03-014292-a, як акт індивідуальної дії, не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, відзначає наступне.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 922-VІІІ моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Порядок здійснення моніторингу процедур публічних закупівель врегульовано ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 8 цього Закону моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Відповідно до ч.ч. 6 та 7 ст. 8 цього Закону за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

За приписами ч. 10 ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.

Матеріалами справи засвідчується, що за результатами проведеного моніторингу процедури закупівлі "Утилізація / видалення сміття та поводження зі сміттям, код за ДК 021:2015" Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області складено висновок від 03.07.2023, в якому зафіксовано порушення позивачем законодавства в частині складення тендерної документації та внесення змін до неї, а також розгляду та відхилення (не відхилення) замовником тендерної пропозиції.

Зокрема, відповідачем встановлено порушення позивачем абз. 3 пп. 2 п. 41 Постанови №1178 за результатами аналізу питання щодо розгляду тендерної пропозиції.

В даному випадку, відповідачем відзначено про невідповідність тендерної пропозиції учасника КП «Гніваньводопостач», якого обрано переможцем торгів, умовам тендерної документації замовника, адже учасником КП «Гніваньводопостач» у складі тендерної пропозиції надано копії трудових книжок на працівників: ОСОБА_1 (робітник благоустрою), ОСОБА_2 (тракторист), ОСОБА_3 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_4 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_5 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_6 (водій автотранспортного засобу), ОСОБА_8 (інженер з охорони праці), які викладені російською мовою, без автентичного перекладу на українську мову, чим порушено вимоги пункту 7 розділу І «Загальні положення» тендерної документації.

Надаючи оцінку вказаному, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлення замовниками у документах для проведення публічних закупівель вимог щодо забезпечення учасниками закупівель перекладу українською мовою трудових книжок працівників, які видані за зразком бланків, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 529 від 16.11.1973 та чинних до 1993 року, свідчитиме про формальність (надмірність) вимог замовників та суперечитиме положенням діючого законодавства України.

Так, відповідно до частини 9 статті 12 Закону України «Про публічні закупівлі», під час проведення процедур закупівель/спрощених закупівель усі документи, що готуються замовником, викладаються українською мовою, а також за рішенням замовника одночасно всі документи можуть мати автентичний переклад на іншу мову. Визначальним є текст, викладений українською мовою.

При цьому, на підтвердження інформації щодо наявності в учасника працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід, необхідно у складі тендерної пропозиції надати, зокрема, копії трудових книжок таких працівників.

Так, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (ст. 48 КЗпП України).

На виконання вимог статті 48 КЗпП України, 27.04.1993 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №301 «Про трудові книжки працівників», якою затверджено зразки бланків трудової книжки і вкладиша до неї, а також скасовано дію постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 529 від 16.11.1973.

Абзацом другим пункту 1 Постанови №301 визначено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обмінові не підлягають.

Наведене узгоджується з положеннями пункту 1.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, прийнятого на виконання пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 301.

Водночас, до 1993 року чинним був бланк трудової книжки виконаний російською мовою, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 529 від 16.11.1973 «Про трудові книжки робітників і службовців».

Як встановлено в ході розгляду справи, трудові книжки, які було надано у складі тендерної пропозиції, були видані у період з 1979 по 1989 роки.

Зокрема, трудова книжка серії НОМЕР_1 видана на ім`я ОСОБА_1 10.10.1984, трудова книжка серії НОМЕР_2 видана на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудова книжка серії НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудова книжка серії НОМЕР_4 видана на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудова книжка серії НОМЕР_5 видана на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудова книжка серії НОМЕР_6 видана на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , трудова книжка серії НОМЕР_7 видана на ім`я ОСОБА_8 16.07.1981.

Відтак, суд першої інстанції вірно відзначив, що оскільки вищезазначені трудові книжки видані до 1993 року на бланку трудової книжки, який затверджений постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 529 від 16.11.1973 «Про трудові книжки робітників і службовців», то заповнення їх російською мовою відповідає вимогам чинного на момент видачі трудової книжки законодавства.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлення замовниками у документах для проведення публічних закупівель вимог щодо забезпечення учасниками закупівель перекладу українською мовою трудових книжок працівників, що видані за зразком бланків, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 529 від 16.11.1973 та чинних до 1993 року, свідчитиме про формальність (надмірність) вимог замовників та суперечитиме положенням діючого законодавства України, а тому трудові книжки, долучені КП «Гніваньводопостач» у складі тендерної пропозиції, є документами раніше встановленого зразка (видані до 1993 року), які й на даний час зберігають свою дію на території України, не потребують перекладу українською мовою та не підлягають обміну у відповідності до положень чинного законодавства.

До того ж, судовою колегією були оглянуті наявні в матеріалах справи копії вказаних вище трудових книжок та засвідчено, що останні дійсно містять записи про працевлаштування в КП «Гніваньводопостач» (назву підприємства, посади), які виконані українською мовою, що не створює труднощів у підтвердженні інформації щодо наявності в учасника торгів працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід.

Стосовно, висновків контролюючого органу про порушення Гніванською міською радою вимог абзаців 2, 5, 6 підпункту 1 та абзацу 6 підпункту 3 пункту 41 Постанови №1178, за результатами аналізу питання щодо відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», із урахуванням вимог Постанови №1178, судова колегія зазначає таке.

В даному випадку, на переконання контролюючого органу, позивачем здійснено посилання в пп. 1, 3 п. 3 Розділу 5 «Оцінка тендерної пропозиції» тендерної документації на абз. 1 ч. 14 ст. 29, абз. 2 ч. 15 ст. 29, ч. 14 ст. 29, ч. 2 ст. 28 Закону України «Про публічні закупівлі», а не на абз. 5 п. 38, абз. 2 п. 39, абз. 5 п. 38, абз. 2 п. 36 Постанови №1178.

Надаючи оцінку вказаному, суд першої інстанції проаналізувавши норми абз. 1 ч. 14 ст. 29, абз. 2 ч. 15 ст. 29, ч. 14 ст. 29, ч. 2 ст. 28 Закону України «Про публічні закупівлі», на які здійснено посилання позивачем у тендерній документації та норми абз. 5 п. 38, абз. 2 п. 39, абз. 5 п. 38, абз. 2 п. 36 Постанови №1178, на які посилається контролюючий орган, дійшов висновку, що такі містять аналогічні приписи та не суперечать одна одній.

Судова колегія погоджується з вказаною позицією суду першої інстанції та відзначає, що оскаржуване рішення містить досить детальний аналіз як положень Закону України "Про публічні закупівлі", так і постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, якою затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, який дійсно доводить відсутність будь-яких суперечностей між вказаними нормативними актами, а відтак посилання позивачем на норми Закону України "Про публічні закупівлі" не спричинило порушення вимог встановлених Постановою №1178 та жодним чином не вплинуло на процес відкритих торгів.

Наразі, апелянтом жодних доводів в обгрунтування неправомірності здійсненого судом першої інстанції аналізу норм чинного законодавства чи спростування висновку суду першої інстанції стосовно вказаного питання не наведено.

В даному випадку, доводи апеляційної скарги в повному обсязі дублюють доводи, наведені відповідачем - апелянтом по справі, у відзиві на позов, а тому судова колегія враховує, що суд першої інстанції вже надав останнім детальну та об`єктивну оцінку, помилковість якої апелянтом не доведена.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує і те, що відповідачем в оскаржуваному висновку також було визначено спосіб усунення виявлених порушень, зокрема, шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі, із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

З даного приводу судова колегія відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Стаття 651 Цивільного кодексу України обумовлює, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Також договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Умови нікчемності договору про закупівлю визначені приписами ст. 43 Закону №922-VIII.

А саме, у разі:

1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону;

2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону;

3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону;

4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону;

5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.

В призмі викладеного, судова колегія зауважує, що відповідачем не враховано та не досліджено наявність реальної можливості розірвання договорів і реальності забезпечення виконання зобов`язальної частини оскаржуваного висновку.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їхня обґрунтованість та вмотивованість.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що зазначивши в оскаржуваному висновку про зобов`язання здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень, відповідач не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу закупівлі порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.

Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), який необхідно вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень.

Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи необхідно вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.

Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акта індивідуальної дії.

Зобов`язальний характер вимог щодо усунення виявлених порушень свідчить як про встановлення цих порушень, так і про визначення імперативного обов`язкового способу їхнього усунення.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив, зокрема, у постановах від 10 грудня 2019 року в справі №160/9513/18, від 05 березня 2020 року в справі №640/467/19, від 23 квітня 2020 року в справі №160/5735/19, від 11 червня 2020 року в справі №160/6502/19, від 12 серпня 2020 року в справі №160/11304/19, від 21 січня 2021 року в справах №240/9993/19, №400/4458/19, №420/3411/19 та №480/3179/19, від 28 січня 2021 року в справі №160/12925/19, від 05 лютого 2021 року в справі №160/4347/19, від 19 квітня 2021 року в справі №1.380.2019.006879 та від 13 травня 2021 року в справі №160/13090/19.

Додатково суд звертає увагу на те, що стаття 188 ГК України визначає, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Отже, вимогу відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку не можна вважати такою, що ґрунтується на приписах законодавства.

При цьому, колегія суддів зазначає, що виконання оскаржуваного висновку матиме безпосередній вплив на права і обов`язки не лише для позивача, але і для переможця конкурсу у сфері публічних закупівель.

Аналогічна правова позиція викладена у постанови Верховного Суду від 02.04.2020 року по справі №400/2165/19.

Тобто, публічно-правовий спір слід вирішувати також крізь призму майнових прав та інтересів третьої особи - КП "Гніваньводопостач".

Суд вказує, що усунення виявлених під час проведення моніторингу закупівлі недоліків в оформленні тендерної документації у запропонований в оскаржуваному висновку спосіб, а саме шляхом розірвання договору, призведе до порушення прав та інтересів позивача, третьої особи та матиме для них негативні наслідки, що є непропорційним у співвідношенні з виявленими недоліками.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року по справі №120/1297/20-а.

Судова колегія вважає, що сутність вказаних заходів повинна стосуватися саме фактичного усунення виявлених порушень під час проведення процедури закупівлі, що узгоджується із вимогою п. 5 ч. 7 ст. 8 Закону України «Про державні закупівлі» та бути співмірною. Зобов`язання же замовника вжити заходи, які не стосуються фактичного усунення ним виявлених порушень, свідчить про недотримання відповідачем вимог ст. 8 Закону України «Про державні закупівлі».

Разом з тим, судом першої інстанції вірно враховано критерій «пропорційності», який передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога про зобов`язання замовника здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів, за встановлених обставин, є необґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний висновок про результати моніторингу закупівлі не відповідає критеріям обґрунтованості, своєчасності та розсудливості, складений без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, та з порушенням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, а також суспільних інтересів, і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Доводи апелянта вищенаведені висновки не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 січня 2024 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.