Справа № 420/17056/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/17056/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Скрипченка В.О.,

Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу 6 ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року, прийняте у складі суду судді Тарасишиної О.М. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просив суд скасувати п. 6 наказу начальника Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №790 від 08.06.2023 року, за порушення статей 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за невиконання завдання щодо поставки офіцерів запасу до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України не мене, як тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було накладено дисциплінарне стягнення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, суперечить нормам чинного законодавства та усталеній судовій практиці, тому просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що жодного документу, який би в достатній мірі підтверджував, що відповідний обов`язок із здійснення заходів з призову на військову службу за мобілізацією офіцерів запасу та їх направлення до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України був покладений саме на позивача, відповідачем до суду надано не було. Апелянт вказує, що перед притягненням його до дисциплінарної відповідальності, мали бути виявлені конкретні порушення норм, яких він припустився, зазначено в чому ці порушення були виражені, і оформлено належним чином.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції свідомо виклав неправдиву інформацію про те, що він не заперечував невиконання ним відповідних обов`язків. На думку апелянта, ані відповідачем, під час винесення оспорюваного наказу, ані судом першої інстанції, під час розгляду мого позову, не було встановлено та доведено факт невиконання або неналежного виконання ним своїх службових обов`язків, факт порушення ним військової дисципліни, та не визначена вина, її ступінь та обставини у невиконанні планового завдання з поставки офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Апелянт вважає, що був зафіксований лише факт невиконання планового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 , як установою - органом військового управління, і на підставі лише цього його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що є неправомірним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом № 790 від 08.06.20123 року начальника Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки «Про накладення дисциплінарного стягнення». За порушення статей 11, 16, 58, 59 статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за невиконання завдання щодо поставки офіцерів запасу до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових начальних закладів Збройних Сил України на тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки молодшого лейтенанта ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення « ОСОБА_2 ».

Не погоджуючись з вказаним наказом позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ №790 від 08.06.2023 № «Про притягнення до дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарного стягнення позивача та накладення дисциплінарного стягнення - « ОСОБА_2 », ґрунтується на вимогах законодавства та об`єктивно встановлених обставинах, тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування не підлягають задоволенню.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999, яким затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут). Дисциплінарний статут визначає, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

За нормами статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Таким чином, положеннями як Дисциплінарного статуту передбачено можливість, а не обов`язок командира призначити службове розслідування перед накладенням на підлеглого дисциплінарного стягнення, що узгоджується із сталою практикою Верховного Суду та спростовує доводи апелянта у цій частині.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до статті 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 11 Статуту встановлює, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статей 26, 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Аналіз викладених норм свідчить, що військова дисципліна передбачає бездоганне і неухильне додержання військовослужбовцем порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України і у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку командир за необхідності накладає на такого військовослужбовця дисциплінарне стягнення.

З оскаржуваного наказу начальника Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.06.2023 року №790 «Про накладення дисциплінарного стягнення» слідує, що об`єктивна сторона дисциплінарного проступку позивача полягала у невиконанні планового завдання районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Одеської області з оповіщення, призову на військову службу за мобілізацією офіцерів запасу та їх направлення до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України у травні 2023 року, взагалі не відібрали і не поставили до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових навчальних закладів ЗСУ офіцерів запасу відповідно до визначених планових завдань Болградський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Роздільнянський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Таким чином, всупереч доводам апелянта, зі спірного наказу вбачається, в чому полягає дисциплінарний проступок позивача.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції було витребувано від Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки належним чином засвідчені копії всіх документів та матеріалів, які можуть бути використані як докази у справі, зокрема копію посадової інструкції начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, докази ознайомлення ОСОБА_1 із завданням з оповіщення, призову на військову службу за мобілізацією офіцерів запасу та їх направлення до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України у травні 2023 року.

За результатами дослідження матеріалів справи та додатково витребуваних судом апеляційної інстанції доказів, судом встановлено наступне.

Так, як вбачається з наданих до суду листів Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а.с. 61-62,65-67) у травні 2023 року Роздільнянському районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки було визначено певні планові завдання з оповіщення, призову на військову службу за мобілізацією офіцерів запасу та їх направлення до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України.

Факт невиконання вказаних завдань фактично визнається учасниками процесу та в силу вимог ч.1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню.

Наказами Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на ОСОБА_1 , офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було призначено виконуючим обов`язки начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які він виконував у період з 26 квітня 2023 року по 20 червня 2023 року(а.с. 54-55)

Аналіз функціональних обов`язків начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Роздільнянського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а.с.52-53), обов`язки якого виконувались позивачем у спірний період, дозволяє стверджувати, що на вказану посадову особу безпосередньо покладені обов`язки виконання мобілізаційних завдань відділення, до яких у тому числі відноситься оповіщення, призов на військову службу за мобілізацією офіцерів запасу та їх направлення до курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

Більш того, листи Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо виконання планових завдань у травні 2023 року (а.с.63-64,58-69) були доведені позивачу, що підтверджується його підписами у Журналі реєстрації вхідних документів та спростовує доводи про необізнаність із змістом вказаних завдань.

Водночас, жодних підстав та умов, які б свідчили про наявність об`єктивних причин, які б заважали позивачу виконати планові завдання у травні 202 року, матеріали справи не містять. При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта, що гарантованому у ч.2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч.1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, встановленим є факт неналежного виконання позивачем службових обов`язків щодо дотримання військової дисципліни, тобто наявні підстави для притягнення позивача до дисциплінарного відповідальності.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ №790 від 08.06.2023 № «Про притягнення до дисциплінарного стягнення» в частині притягнення до дисциплінарного стягнення позивача та накладення дисциплінарного стягнення - « ОСОБА_2 », ґрунтується на вимогах законодавства та об`єктивно встановлених обставинах, тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування не підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що строк на подання відзиву на адміністративний позов судом першої інстанції було встановлено протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі, вказана ухвала отримана відповідачем 28 липня 2023 року, а відзив надійшов до суду 08 серпня 2023 року, при цьому апелянт визнає факт отримання відзиву засобами електронної пошти, доводи апеляційної скарги в частині порушення норм процесуального права також не знаходять свого підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування наказу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: В. О. Скрипченко

Суддя: І. О. Турецька