Справа № 120/15447/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 січня 2024 р. Справа № 120/15447/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо призначення та нарахування пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду від 16.10.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, яка міститься у матеріалах справи, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі від 16.10.2023 року доставлено до електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 16.10.2023 року о 16:55 год.

Однак, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, причини неподання відзиву на позовну заяву не повідомив.

Відповідно до положень частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу №2 від 22 березня 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах долучивши до неї наступні документи: трудову книжку, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, архівні довідки від 27.12.2022 року №З/24/155071, №155072, №155073/24-30, довідку від 15.02.2005 року №026; наказ від 21.06.1994 року №149.

Рішенням комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, №2 від 22 березня 2023 року заявнику відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про проведення та результати проведення атестації робочих місць.

Крім того, не підтверджено період роботи з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року на посаді апаратника абсорбації 4-го розряду.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не підтверджено його періоди роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року та з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Що стосується відмови у підтвердженні періоду роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року, з підстав відсутності даних про проведення та результати проведення атестації робочих місць, то суд звертає увагу, що 19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10.03.2015, від 17.03.2015 у справах № 21-51а15 та № 21-585а14, від 14.04.2015 року у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

У справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За таких обставин, відповідачем безпідставно відмовлено у підтвердженні періодів роботи позивача з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року з посиланням на відсутність даних про проведення атестації робочих місць, а тому рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, №2 від 22 березня 2023 року в частині відмови в підтвердженні періоду роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах є протиправним.

Крім того, рішенням комісії з питань підтвердження пільгового стажу №2 від 22 березня 2023 року не підтверджено період роботи позивача з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року на посаді апаратника абсорбації 4-го розряду, як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Надаючи оцінку періоду роботи позивача з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року, суд зазначає, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.01.2000 року прийнятий апаратником абсорбації 4 розряду в цех синтетичних мийних засобів, детергентів в порядку переведення із ВО "Хімпром".

31.05.2005 року позивач звільнений за власним бажанням.

Суд зазначає, що вказані записи в трудовій книжці містять посилання на відповідні документи, на основі яких вони вчинені (накази) та не містять помилок, неточностей, підтирань чи виправлень, а тому не викликають сумнівів.

Окрім трудової книжки позивача, судом також досліджено довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них №224 від 31.10.2023 року, видану ПрАТ "Вінницяпобутхім", зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року на посаді апаратника абсорбації 4-го розряду, що передбачена Списком №1.

Із вказаної довідки також вбачається, що атестація робочого місця проведена згідно Наказу №139 від 19.12.2001 року.

Таким чином, беззаперечним є факт роботи позивача у період з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року на роботі із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що рішення №2 від 22 березня 2023 року в частині відмови в підтвердженні періоду роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року та дії щодо не підтвердження періоду роботи з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року як таких, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах є протиправними.

Водночас, як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо призначення та нарахування пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати відповідача призначити і нарахувати йому пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Втім, вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення рішенням комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, №2 від 22 березня 2023 року та визнання протиправними дій щодо не підтвердження періоду роботи з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року позивачем не заявлено.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому суд зазначає, що за правилами статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на викладене, суд вважає доцільним та необхідним для повного та ефективного захисту порушених прав позивача вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, №2 від 22 березня 2023 року в частині відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, обґрунтованими є твердження позивача щодо протиправності не підтвердження періоду його роботи з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Тому, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, №2 від 22 березня 2023 року в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не підтвердження ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року та з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач не направив суду відзив на позовну заяву та не надав заперечень щодо наведених представником позивача у позові обставин стосовно протиправності не підтвердження періодів роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року та з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року як таких, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, керуючись частиною 4 статті 159 КАС України, суд кваліфікує неподання відзиву на позовну заяву відповідачем, як визнання позову.

Частина 2 статті 77 КАС України покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності допущеної бездіяльності.

В контексті наведених норм суд констатує, що відповідачем у даній справі не спростовано позицію позивача щодо наявності підстав для зарахування періодів роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року та з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Стосовно вимог позивача про призначення і нарахування йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня заява щодо звернення до відповідача про призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0304-8/28997 від 24.03.2023 року повідомлено позивача, що надані на розгляд Комісії оригінали документів направлені до Відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за місцем проживання, куди необхідно звернутися для вирішення питання про призначення пенсії.

Отже, на переконання суду, відсутні підстави вважати, що після виконання даного судового рішення та звернення позивача із заявою про призначення пенсії, відповідач порушить його права в цій частині та відмовить у призначенні пенсії на пільгових умовах, а тому такі вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1073,60 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, №2 від 22 березня 2023 року в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не підтвердження ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 22.06.1999 року по 31.12.1999 року та з 01.01.2000 року по 31.05.2005 року до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач (1): Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович