Справа № 320/18454/23
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2023 року м. Київ Справа № 320/18454/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заяву доОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
прозобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач), в якому просить суд зобов`язати відповідача повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 41455,31 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пунктів 2, 4, 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною шостою цієї статті визначено, що у разі, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень, надаючи позивачу можливість вибору способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, позивачем в адміністративній справі в силу вимог статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України виступає особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь (частина друга статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України).

В силу вимог частин першої та другої статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини стосуються повернення коштів, сплачених громадянкою ОСОБА_2 в якості збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з придбанням нею нерухомості.

Матеріали справи містять копію нотаріально посвідченої довіреності від 19.04.2023, відповідно до якої ОСОБА_2 доручає Петрусю Олександру Михайловичу представляти її інтереси у судах всіх інстанцій, у тому числі з правом пред`явлення позову від її імені.

З огляду на зміст наведеної вище довіреності ОСОБА_1 наділений повноваженнями на представництво інтересів ОСОБА_2 у суді, у тому числі адміністративному.

В той же час позивачем у позовній заяві виступає не ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 .

Належних документальних доказів стосовно неможливості ОСОБА_2 виступати позивачем в адміністративній справі суду не надано та не зазначено передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відомостей щодо неї як позивача у справі.

Слід також зазначити, що в прохальній частині позовної заяви заявлено позовну вимогу про зобов`язання відповідача повернути безпідставно сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна.

Водночас позовна вимога про вирішення публічно-правового спору шляхом визнання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними у прохальній частині позовної заяви відсутня.

Суд звертає увагу позивача на те, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті в силу положень пункту 3 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

У свою чергу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві покладається обов`язок виключно щодо формування та подання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково зарахованих до бюджету.

Судом також встановлено, що позовна заява не містить письмового підтвердження про те, що позивачем не подано інший позов (позови) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з аналогічним предметом та з тих самих підстав.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пунктів 2, 4, 11 частини п`ятої та частини шостої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог та позивача у справі) з урахуванням вимог статті 5 цього Кодексу та наведених вище висновків суду; копій позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу.

Враховуючи викладене, керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.