Справа № 140/31586/23
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/31586/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Грицаку П.О.,

за участю представника позивача Антонюка Р. В,.,

представника відповідача Доманської В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Зенек» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра-Зенек» (далі позивач, ТзОВ «Астра-Зенек») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2023 №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.02.2023 за № 1697/07-01/43979941 ГУ ДПС у Волинській області складено акт «Про результати документальної позапланової перевірки ТзОВ «Астра-Зенек» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом сформовано податкове повідомлення-рішення, а саме: від 03.04.2023 №, яким зменшено розмір суми від`ємного значення суми податку на додану вартість 20 789 615,00 грн.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідачем позов не визнано, просять відмовити в його задоволенні. Вказали, що податковим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТзОВ «Астра-Зенек» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, з 23.01.2023, тривалістю 5 робочих днів на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області №116-п від 19.01.2023 (зі змінами наказом від 24.01.2023 № 155-п) та повідомлення №18 від 24.01.2023.

Зазначили, що вищевказаною перевіркою встановлено, що в порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 201.1 ст. 201 ПКУ від 02.12.2010 №2755-VI ТзОВ «Астра Зенек» не нараховано податкових зобов`язань, не складено та не зареєстровано податкових накладних з реалізації покупцям - фізичним та юридичним особам транспортних засобів на загальну суму ПДВ - 20 789 615,00 грн. в т.ч. за вересень 2021 року на суму ПДВ 70 900грн., за жовтень 2021 року на суму ПДВ 916 466,6грн., за листопад 2021 року на суму ПДВ 1 288 083,3грн., за грудень 2021 року на суму ПДВ 2 703 533,3, за січень 2022 року на суму ПДВ 2 924 566,6 грн., за лютий 2022 року на суму ПДВ 2 840 300 грн., за березень 2022 року на суму ПДВ 1 030 083,3 грн., за квітень 2022 року на суму ПДВ 1 537 233,3 грн., за травень 2022 року на суму ПДВ 962 766,6 грн., за червень 2022 року на суму ПДВ 1 399 466,6 грн., за липень 2022 року на суму ПДВ 1 266 816,6 грн., за серпень 2022 року на суму ПДВ 1 679 283,3 грн,, за вересень 2022 року на суму ПДВ 1 158 550 грн., за жовтень 2022 року на суму ПДВ 571 116,6 грн., за листопад 2022 року на суму ПДВ 440 448,3 грн.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт від 09.02.2023 за № 1697/07-01/43979941, яким встановлено вищенаведені порушення та на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення, а саме: від 03.04.2023 №.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Підтвердив, що складання податковим органом акта про незнаходження підприємства за юридичною адресою є надуманим і спрямованим лише на те, щоб штучно встановити якісь порушення та притягнути до відповідальності, хоча в десятках спорів їх підприємства з даним відповідачем, які розглядалися в судовому порядку і були вирішені в користь платника податків, питань пов`язаних з належним повідомленням платника податків не виникало.

Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник відповідача Павлюк О., яка безпосередньо проводила перевірку, в судовому засіданні пояснила, що підставою для перевірки було заявлення позивачем бюджетного відшкодування та в рядку 16-1 поданої декларації зазначення суми від`ємного значення. Щодо обставин невиїзної перевірки, то вказала, що 27.01.2023, податковим органом до позивача було направлено запит про отримання інформації та документів, який останнім не виконано. Доказів, передбачених ПКУ, надіслання такого запиту надати не може. Вказала, що спочатку нею були роздруковані з бази митного органу ВМД ввезення транспортних засобів по VIN кодах з вересня 2021 по листопад 2022, де при ввезенні позивачем сплачувались податкові та митні платежі. Сума від`ємного значення та ППР була сформована ними з бази МРЕВ реєстрації цих транспортних засобів з вирахуванням 20% ПДВ від вартості транспортного засобу, зазначеного в базі МРЕВ. Також додала, що за нереєстрацію позивач податкових накладних при реалізації транспортних засобів, податковим органом не притягувався до відповідальності, а фактично винесено ППР за неподання підприємством документів на їх запит. Вважає, що скірншот з їх внутрішньої бази про направлення електронним шляхом до позивача запиту є належним доказом повідомлення, хоча доказів в податкового органу, де б позивач погоджувався на направлення будь-яких документів від ГУ ДПС у Волинській області через електронний кабінет, надати не може. Чому при нарахуванні податкових зобов`язань в акті перевірки вона включила в суму ПДВ і 20% від вартості реалізованих підприємством електромобілів, пояснити не могла.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра Зенек» зареєстроване в ЄДР 19.03.2021, згідно витягу з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид діяльності: Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (КВЕД: 45.11).

19.01.2023 ГУ ДПС у Волинській області відповідно до пп. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами, у зв`язку із поданням ТзОВ «Астра Зенек» за листопад 2022 року декларації, в якому заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість та з від`ємним значенням з податку на додану вартість, видано наказ №116-п, яким визначено: « 1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Астра Зенек» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Дата початку перевірки: 23.01.2023; тривалість перевірки: 5 днів», який було направлено поштовим зв`язком через електронний кабінет платнику податків 24.01.2023. Доказів отримання платником даного наказу податковим органом не надано.

20.01.2023 ГУ ДПС у Волинській області видано направлення на перевірку ТзОВ «Астра-Зенек» №№ 155, 156. Відповідачем зазначено, що оскільки за юридичною адресою посадових осіб позивача не встановлено, тому складено акт неможливості проведення перевірки.

24.01.2023 наказом ГУ ДПС у Волинській області на підставі доповідної записки управління податкового аудиту від 24.01.2023 № 6/03-20-07-02-04 внесено зміни до наказу позивача №116-п від 19.01.2023, а саме: « 1. Провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТзОВ «Астра-Зенек» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Дата початку перевірки: 27.01.2023; тривалість перевірки: 5 робочих днів», який надіслано позивачу засобами поштового зв`язку та, як встановлено судом, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 02.02.2023, було отримано позивачем.

09.02.2023 за результатами перевірки складено акт № 1697/07-01/43979941, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 201.1 ст. 201 ПКУ від 02.12.2010 №2755-VI ТзОВ «Астра Зенек» не нараховано податкових зобов`язань, не складено та не зареєстровано податкових накладних з реалізації покупцям - фізичним та юридичним особам транспортних засобів на загальну суму ПДВ - 20 789 615,00 грн. в т.ч. за вересень 2021 року на суму ПДВ 70 900грн., за жовтень 2021 року на суму ПДВ 916 466,6грн., за листопад 2021 року на суму ПДВ 1 288 083,3грн., за грудень 2021 року на суму ПДВ 2 703 533,3, за січень 2022 року на суму ПДВ 2 924 566,6 грн., за лютий 2022 року на суму ПДВ 2 840 300 грн., за березень 2022 року на суму ПДВ 1 030 083,3 грн., за квітень 2022 року на суму ПДВ 1 537 233,3 грн., за травень 2022 року на суму ПДВ 962 766,6 грн., за червень 2022 року на суму ПДВ 1 399 466,6 грн., за липень 2022 року на суму ПДВ 1 266 816,6 грн., за серпень 2022 року на суму ПДВ 1 679 283,3 грн,, за вересень 2022 року на суму ПДВ 1 158 550 грн., за жовтень 2022 року на суму ПДВ 571 116,6 грн., за листопад 2022 року на суму ПДВ 440 448,3 грн.

03.04.2023 ГУ ДПС у Волинській області на підставі вищевказаного акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № яким зменшено розмір суми від`ємного значення суми податку на додану вартість 20 789 615,00 грн.

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Отримання податкової інформації контролюючими органами регламентується статтею 73 ПК України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245.

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Як передбачено у пункті 73.3 статті 73 ПК України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що ними як контролюючим органом в процесі невиїзної перевірки 27.01.2023 направлявся електронним шляхом запит до позивача з вимогою надання для перевірки ряду документів. Вказала, що про направлення цього запису свідчить скріншот з бази їх управління, однак доказів вручення такого запиту позивачу подати не може. Представник позивача заперечує надходження на електронну пошту ТзОВ «Астра-Зенек» будь-яких запитів чи наказів на перевірку.

Зміст зазначених положень дає підстави для висновку про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які у відповідності до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без належного направлення запиту платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження, що свідчить про недотримання податковим органом процедури проведення перевірки.

Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як установлено в абзаці п`ятому пункту 81.1 статті 81 ПК України, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Дотримання цих вимог в їх сукупності може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.

При цьому виїзна перевірка має проводиться виключно за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. В ПК України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку, у тому числі у разі відмови у допуску до проведення перевірки.

Як слідує з матеріалів справи, 19.01.2023 ГУ ДПС у Волинській області згідно пп. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами, у зв`язку із поданням ТзОВ «Астра Зенек» за листопад 2022 року декларації, в якому заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість та з від`ємним значенням з податку на додану вартість, видано наказ №116-п, яким визначено: « 1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Астра Зенек» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. Дата початку перевірки: 23.01.2023; тривалість перевірки: 5 днів», який було направлено поштовим зв`язком через електронний кабінет платника податків 24.01.2023, що не заперечує відповідач.

Відповідно до частини 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно п. 79.2. ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Документи вважаються належним чином вручені у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Стосовно цього Верховний Суд (Постанова КАС ВС від 09.02.2021 по справі №804/3329/15) зробив наступні висновки: «законодавством встановлений обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього. Реалізація такого права за відсутності обов 'язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Невиконання вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки та копії наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Позивач не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків. Як встановлено в судовому засіданні, податковим органом, в порушення положень ст. 42 ПК України не було надіслано письмовий запит про надання інформації та документів засобами поштового зв`язку, крім того, відповідачем не надано жодних підтверджень про надіслання ТзОВ «Астра Зенек» наказу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 19.01.2023 № №116-п, а тому відповідач зробив невірні висновки стосовно того, що позивач не виконав свого обов`язку щодо надання документів з метою проведення податкової перевірки.

Також судом встановлено, що 24.01.2023 податковим органом прийнято Наказ №155-П про зміну виду перевірки з позапланової виїзної документальної на позапланову невиїзну документальну, де вказано початок перевірки з 27.01.2023. Цей наказ направлено позивачу поштовим відправленням. Як встановлено в судовому засіданні з досліджених судом письмових доказів, даний наказ отримано позивачем 09.02.2023. Доказів отримання позивачем направленого відповідачем 24.01.2023 наказу № 155-П електронним шляхом та отримання його позивачем, ГУ ПФУ у Волинській області теж не надано.

У свою чергу, суд зауважує, що неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної документальної перевірки з огляду на те, що для проведення будь- якого виду податкової перевірки необхідно дотримання умов прийняття наказу та повідомлення платника про відповідну перевірку.

Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкової органу.

Суд зазначає, що неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної документальної перевірки з огляду на те, що для проведення будь-якого виду податкової перевірки необхідно дотримання умов прийняття наказу та повідомлення платника про відповідну перевірку.

При цьому проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.

Крім того, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Як вбачається із дослідженого судом акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Астра-Зенек» від 09.02.2023 №1697/07-02/43979941, податковим органом належним чином не здійснене співставлення даних податкового обліку щодо придбання транспортних засобів та даних «НАІС ДДАІ» МВС України щодо реалізації транспортних засобів, що є підставою для висновків про протиправність прийнятого рішення, а саме: у вказаному акті не зазначено жодних додатків, що були частиною акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Астра Зенек» від 09.02.2023 №1697/07-02/43979941; походження документу «Додаток 1 до акту перевірки» є невідомим, як і механізм та відображення процедури отримання з баз та реєстрів інформації, що стали підставою для складання акту перевірки, а в подальшому - оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Волинській області.

В судовому засіданні представник відповідача О. Павлюк - інспектор, котра проводила податкову перевірку вказала, що при проведенні перевірки відбувалось співставлення даних ЄРПН, вантажно-митних декларацій та даних та даних «НАІС ДДАІ» МВС України щодо реалізації транспортних засобів і, відповідно, на підставі цих даних відбувалось визначення суми завищення від`ємного значення ПДВ, задекларованого ТзОВ «Астра Зенек».

Так, у відповідності до Методики проведення перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, яка затвердженна Наказом Державної податкової служби України№ 446 від 09.06.2023 (далі - Методичні рекомендації) п. 3.2.2.2. зазначив, що перевірку відображення у податковій звітності з податку на додану вартість сум податку у податковому кредиті рекомендовано розпочати з дослідження здійснених платником податків операцій та впливу на відображені в Декларації показники.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Норми Кодексу встановлюють чіткі правила віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Так, згідно з пунктом 198.1 статті 198 Кодексу до податкового кредиту відносяться, зокрема, суми податку сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання товарів (необоротних активів) та послуг.

Так, зазначений етап доцільно розпочати з визначення суми задекларованого податкового кредиту з податку на додану вартість (без врахуванням від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду) за період, який підлягає перевірці, та здійснити аналіз даних задекларованих платником податків сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість і аналіз показників (рядків) Декларації, які мали найбільший вплив на формування структури податкового кредиту.

Надалі рекомендовано здійснити перевірку достовірності відображених показників у поданих платником податків податкових Деклараціях (рядки 10.1 - 16.3) за період, який підлягає перевірці, на предмет правомірності віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, що дасть можливість встановити наявність/ відсутність заниження/завищення задекларованих платником податків суми податкового кредиту.

Зазначені процедурні дії доцільно відобразити в табличному вигляді з урахуванням Зразка форми акта (довідки) та Методичних рекомендації № 244.

Крім того, потрібно визначити, чи не віднесені платником податків до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до них, чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом201.11 статті201 Кодексу.

У відповідності до п. 3.3. та розділу IV Методичних рекомендацій дослідження та аналіз доцільно провести шляхом порівняння даних Декларації з даними фінансової звітності, зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування до них та іншою інформацією, яка міститься в Інформаційно-комунікаційній системі Державної податкової служби України (далі - ІКС ДПС) та Інформаційно-комунікаційній системі Державної митної служби України (далі - ІКС Держмитслужби).

Аналіз та зіставлення задекларованих платником податків v Декларації за відповідний податковий (звітний) період даних із даними ЄРПН рекомендується здійснювати згідно з формою, визначеною Додатком 12 "Зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість". Додатком 13 "Зведені дані щодо задекларованих сум податкових зобов`язань згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних" та Додатком 14 "Відомості щодо перевірки показників поданої довідки про суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, які зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (додаток 2 до податкової декларації з податку на доданувартість) платника податків" до Зразка акта (довідки) перевірки № 244.

Приклад алгоритму порівняння даних Декларації з ІКС ДПС та ІКС Держмитслужби наведено у додатку 1 до Методики,

Відповідно до п. 1.-4. Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему митних органів, порядок і умови застосування її систем, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 19 травня 2023 року № 263 ЄАІС складається з функціональних системцентрального та локального рівнів, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні, та засобів їх за безпечення.

До функціональних систем ЄАІС належать:

автоматизована система митного оформлення «Центр» (далі - АСМО «Центр»): автоматизована система митного оформлення (далі - АСМО) та локальні підсистеми

АСМО територіальних органів Держмитслужби. що взаємодіють з АСМО «Центр»:

Єдиний державний інформаційний вебпортал «Єдине вікно для міжнародної торгівлі» (далі - вебпортал «Єдине вікно»):

електронна транзитна система, що функціонує на національному рівні (далі - ЕТС).

До засобів забезпечення функціонування ЄАІСналежать: центри обробки даних та серверні приміщення:

центральне сховище даних, сервери додатків, технологічні сервіси (комплекси) та автоматизовані робочі місця користувачів ЄАІС:

відомча електронна комунікаційна мережа Держмитслужби (далі - ВКМ) і локальні обчислювальні мережі апарату Держмитслужби та її територіальних органів;

програмно-технічний комплекс Держмитслужби «Електронна пошта» (далі - ПТК «Електронна пошта»),

Призначенням А СМО «Центр» є збір, накопичення та подальша обробка електронних митних декларацій, електронних копій митних декларацій, інших електронних документів, передбачених законодавством України з питань митної справи, електронних копій інших документів, передбачених законодавством України з питань митної справи, інформації в електронній формі, отриманої під час здійснення митного контролю та митного оформлення та в межах міжвідомчої та міжнародної інформаційної взаємодії, нацентральному рівні, а також архівування всієї інформації.

Відповідно до пункту 64 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями тимчасово, до 1 січня 2026 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції із ввезення на митну територію України та з постачання на митній території України транспортних засобів, оснащених виключно електричними двигунами (одним чи декількома), що класифікуються в товарній підпозиції 8701 20 (виключно сідельні тягачі для автомобільних напівпричепів), у товарних підкатегоріях 8703 80 10 10, 8703 80 90 10, 8704 90 00 00 згідно з УКТ ЗЕД (в тому числі вироблених в Україні).

Вибірковою перевіркою інформації за різні періоди, що внесена до додатку до Акту перевірки, знайшли своє відображення господарські операції з поставки ТЗ, які звільнені від сплати ПДВ, однак за результатом даних господарських операцій позивачу теж були нараховані податкові зобов`язання з ПДВ, зокрема, легковий автомобіль: марка - AUDI; модель - E-TRON, тип двигуна - електричний, потужність - 300 kw, ємність акумулятора - 95 кВт/ год, номер кузова - НОМЕР_1 ; Легковий автомобіль: марка - VOLKSWAGEN, модель- GOLF, ємність батареї - 36 кВт/год, тип двигуна- електричний, потужність двигуна- 100 kw, номер кузова - НОМЕР_2 ; легковий автомобіль: марка- MERCEDES-BENZ, модель- B200, ємність батареї - 28 кВт/год, потужність двигуна- 65 kw, тип двигуна- електричний, номер кузова - НОМЕР_3 , відповідають товарній під категорії 8703 80 90 10, згідно з УКТ ЗЕД і операції з постачання даних автомобілів звільненні від оподаткування податком на додану вартість. Дані обставини підтверджуються додатковими поясненнями у справі, поданими представником позивача 10.01.2024 вх. № 2342/24 та письмовими додатками до них.

Відтак, податковим органом належно не досліджувалось та не співставлялось, в межах такої перевірки, дані з інформаційних систем до яких в податкового органу був доступ, що призвело до помилкових результатів перевірки та теж вказує на протиправність прийнятого ППР.

Отже, встановлені у цій справі обставини свідчать, що відповідачем в порушення положень податкового законодавства, за ініційованої до проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, фактично, було проведено невиїзну перевірку за наявними у контролюючого органу документами у приміщенні останнього, а не за місцезнаходженням Товариства, що, свідчить про протиправність здійсненого заходу податкового контролю та прийняття за його наслідками акту індивідуальної дії.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 20 лютого 2020 року (справа №826/17123/18) сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пункту 79.2 цієї статті документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Законодавством встановлений обов`язок контролюючого органу повідомити платника податків про дату початку та місце проведення перевірки, а платнику, в свою чергу, гарантується право оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою. Невиконання вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення перевірки та копії наказу про проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.»

Дані обставини тягнуть за собою протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки та відсутність необхідності переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.»

Отже, з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вище вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду від 13.06.2019 у справі № 825/1747/17, від 22.04.2021 у справі № 820/2993/16.

Крім того, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Однак доказів на підтвердження факту пред`явлення чи ознайомлення у встановлений законодавством строк позивача із наказами про проведення документальної позапланової перевірки, відповідачем не надано.

Таким чином, позивач у порушення вимог п.п.17.1.6, п.17.1. ст.17 ПК України, був позбавлений свого права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань предмету перевірки.

Не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є порушенням вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України.

Невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії - податкового повідомлення- рішення.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на відсутність доказів на підтвердження факту пред`явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення саме документальної позапланової невиїзної перевірки, яка фактично була проведена у даній справі, що позбавило позивача можливості реалізації свого права на ознайомлення із ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень й документів, суд вважає, що така була проведена відповідачем без наявності на те правових підстав.

Як наслідок, акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення від 03.04.2023 № не може бути визнане правомірним, а відтак підлягає скасуванню.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2023 № з наведених вище мотивів підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в сумі 26 840,00 грн, що складаються із судового збору, сплаченого платіжною інструкцією від 24.10.2023 №2.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 03.04.2023 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра-Зенек» судовий збір в розмірі 26 840,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра-Зенек» (43023; Волинська область, м. Луцьк, вул. Карбишева, 1; ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський м-н, 4, )

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2024 року.