Справа № 120/15165/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 січня 2024 р. Справа № 120/15165/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, Тульчинського міського голови Весняного Валерія Михайловича про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 звернувся її представник до Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, Тульчинського міського голови Весняного Валерія Михайловича.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що розпорядженням Тульчинського міського голови від 05 вересня 2023 року № 02-05-273 скликано 51 (позачергову) сесію Тульчинської міської ради 8 скликання на 06 вересня 2023 року.

На розгляд сесії винесено десять питань, п`ять з яких пов`язані із розпорядженням майном комунальної власності, три - з внесенням змін до попередньо прийнятих рішень міської ради, одне питання щодо затвердження порядку надання одноразової матеріальної допомоги особам, житлові будинки яких пошкоджено внаслідок небезпечних метеорологічних явищ. Останнім питанням в розпорядженні було зазначено Різне.

06 вересня 2023 року відбулася 51 (позачергова) сесія Тульчинської міської ради 8 скликання.

На засіданні сесії були присутні 27 з 34 депутатів, а також Тульчинський міський голова Весняний В.М.

Далі представник позивача зазначив, що Тульчинським міським головою було внесено пропозицію щодо внесення змін до порядку денного сесії щодо дострокового припинення повноважень секретаря Тульчинської міської ради 8 скликання ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу поіменного голосування 51 (позачергової) сесії Тульчинської міської ради 8 скликання з 27 присутніх осіб 19 осіб проголосувало за включення до порядку денного поставленого міським головою питання, 7 проти, 1 утримався і 1 не голосував через конфлікт інтересів.

В подальшому на голосування було поставлено питання про прийняття за основу та в цілому проекту рішення Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу поіменного голосування 51 (позачергової) сесії Тульчинської міської ради 8 скликання з 28 присутніх осіб 19 осіб проголосувало за прийняття за основу та в цілому рішення, 6 проти, 1 не голосував і 1 не голосував через конфлікт інтересів.

Як зауважує далі представник позивачки, зі змісту зазначеного рішення слідує, що таке прийнято за результатами розгляду пропозиції Тульчинського міського голови ОСОБА_3 про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням нею загальних правил етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування по факту, який мав місце за її особистої участі та участі її сім`ї 14 липня 2023 року в селі Степашки Гайсинського району на березі річки Південний Буг під час святкування дня народження, з активним поширенням відеозапису у прямому ефірі соціальних мереж Facebook та Instagram з танцями та веселощами під живу музику музичного гурту на замовлення, зміст якого вказує на неповагу посадової особи до суспільних відносин в умовах військового стану, вчиненого у роковину вшанування пам`яті загиблих під час російського ракетного удару по цивільній інфраструктурі Вінниці 14 липня 2022 року, яка забрала життя великої кількості мирних жителів, що не сприяє зміцненню авторитету та позитивній репутації органу місцевого самоврядування, з яким посадова особа перебуває у трудових відносинах, констатуючи, що зазначена подія набула широкого розголосу, викликала значне обурення громадян, в т.ч. серед депутатського корпусу, та створила суспільний резонанс в громаді, що тим самим підірвало авторитет, позитивну репутацію і довіру до міської ради.

У зв`язку з наведеним Тульчинська міська рада вирішила засудити неетичну поведінку старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 по факту, який мав місце 14 липня 2023 року в селі Степашки Гайсинського району на березі річки Південний Буг з констатацією вчинку посадової особи місцевого самоврядування проти інтересів служби, який підриває та принижує авторитет органу місцевого самоврядування, довіру суспільства до органів самоврядування як носія влади, поширює думку щодо вседозволеності чиновників високого рангу, не відповідає званню посадової особи, що дає підстави для його кваліфікації як порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, у вигляді порушення етичних (моральних) норм, вчинених всупереч встановленим Загальним правилам етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158 із змінами. Також вирішено підтримати пропозицію Тульчинського міського голови про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 з підстав, зазначених у пункті 1 даного рішення, а також припинити достроково повноваження старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 з 06 вересня 2023 року.

На підставі зазначеного рішення розпорядженням Тульчинського міського голови від 06 вересня 2023 року № 07-03-401 звільнено ОСОБА_1 у зв`язку з достроковим припиненням повноважень 06 вересня 2023 року на підставі статті 54-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, за порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування та абзацу 2 частини 1 статті 20 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Не погодившись з такими рішеннями, представник позивачки звернувся до суду з цим позовом з вимогами визнати протиправними та скасувати рішення 51 (позачергової) сесії 8 скликання Тульчинської міської ради від 06 вересня 2023 року № 2518 Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , а також розпорядження Тульчинського міського голови Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 07-03-401 Про звільнення ОСОБА_1 , поновити ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області з 07 вересня 2023 року та стягнути з Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування протиправності згадуваних вище рішення та розпорядження представник позивачки зазначив, що в силу приписів статті 84 Регламенту Тульчинської міської ради питання про звільнення із займаних посад старост виноситься на розгляд за пропозицією не менше 1/3 депутатів ради та підтримки цієї ініціативи більшістю депутатів від загального складу ради, а не за пропозицією міського голови цієї ради.

Далі представник позивача стверджує, що в оскаржуваному рішенні Тульчинської міської ради містяться посилання на загальні положення окремих норм Закону України Про місцеве самоврядування без наведення конкретних порушень, що були вчинені позивачкою. При цьому підставою для звільнення позивачки визначено абзац 2 частини 1 статті 20 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, тобто порушення працівником органу місцевого самоврядування Присяги.

Водночас, як зазначає представник ОСОБА_1 , зі змісту тексту Присяги слідує, що порушення службовцем органів місцевого самоврядування Присяги можливе з наступних підстав: недотримання Конституції України та законів України; виявлення дій, які не сприяють втіленню законів у життя; наявність дій, що порушують права, свободи і законні інтереси громадян; неналежне виконання посадовою особою своїх посадових обов`язків.

Будь-які інші дії не можуть бути розцінені як порушення тексту Присяги, зміст якої наведено в абзаці другому статті 11 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування. При цьому зі змісту оскаржуваного рішення ради слідує, що фактично порушення Присяги відбулось у вигляді порушення загальних правил етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування.

Проте, на думку представника позивачки, чинне законодавство розмежовує такі дві підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, як порушення Присяги та порушення загальних правил етичної поведінки.

Далі представник ОСОБА_1 вказує, що оскаржуване рішення не містить чіткого формулювання суті та обставин допущеного позивачкою дисциплінарного проступку і зводиться фактично до участі останньої (не у святкуванні, а саме участі) на дні народження.

Відтак, на думку представника позивачки, відсутнє викладення об`єктивної сторони дисциплінарного проступку, а також обґрунтування обраного виду стягнення.

Загальне посилання в оскаржуваному рішенні ради на норми законодавства та факт участі позивачки на дні народженні без зазначення конкретних дій позивачки, які розцінені як дисциплінарний поступок, не розкриває змісту (об`єктивної сторони) вчиненого дисциплінарного проступку. При цьому відсутній будь-який документ, в якому відображено формулювання суті дисциплінарного проступку і конкретизація, в чому саме полягає порушення етичних норм, крім загальних фраз про те, що позивачка таким вчинком не сприяє зміцненню авторитету та позитивній репутації органу місцевого самоврядування, з яким посадова особа перебуває у трудових відносинах, а подія викликала значне обурення громадян, в т.ч. серед депутатського корпусу та створила суспільний резонанс в громаді, а також підірвала авторитет, позитивну репутацію і довіру до міської ради.

Окрему увагу представник позивачки звернув і на те, що жодними доказами не доведено, яку шкоду ОСОБА_1 нанесла авторитету Тульчинської міської ради, а також не доведено, в чому саме полягає підрив довіри суспільства до міської ради.

В контексті таких аргументів представник позивачки зауважив, що суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. При цьому притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення можливо при наявності вини в діях особи чи бездіяльності, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою правопорушника.

Більше того, на думку представника ОСОБА_1 , застосовування дисциплінарного стягнення можливо лише при доведенні вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку. Проте службове розслідування не проводилося, а будь-які докази, якими б підтверджувалась вина позивачки, відсутні.

З огляду на викладене представник позивачки зазначив, що інкриміноване ОСОБА_1 діяння належними та допустимими доказами не підтверджено, а тому оскаржувані рішення про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності є незаконними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

16 та 20 листопада 2023 року на адресу суду надійшли відзиви відповідачів на позовну заяву, які обґрунтовані тим, що право дострокового припинення повноважень секретаря певної ради є виключним дискреційним повноваженням відповідного органу місцевого самоврядування та не передбачає наявності переліку підстав чи причин для реалізації такого повноваження.

Так, на думку відповідачів, міська рада, виходячи зі своїх повноважень, має право оцінити діяльність позивачки на посаді старости та за результатом такої оцінки може прийняти відповідне рішення, у тому числі і про звільнення з посади. Це питання стосується внутрішньо-організаційних питань, які відносяться до виключної компетенції міської ради, до яких належить оцінка колегіальним органом допущених посадовою особою виконавчого органу міськради порушень його посадових обов`язків, суттєвості наслідків таких порушень для територіальної громади та вирішення доцільності звільнення посадової особи з посади або залишення на цій посаді вказаної особи.

Відтак спірні рішення відповідачів повинні бути перевірені адміністративним судом на предмет законності та легітимності, а не доцільності їх прийняття.

Щодо доводів представника позивачки про недотримання процедури включення до порядку денного питання про звільнення ОСОБА_1 , відповідачі зауважили наступне.

Пропозиція про включення такого питання до порядку денного надійшла від міського голови, що відповідає приписам статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування». Згідно з частиною 13 згаданої статті пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Попередній розгляд у постійних комісіях ради внесеного на розгляд сесії питання проводився відповідно до частини 2 статті 46 Регламенту міської ради, що містить положення про те, що у разі прийняття невідкладних рішень на вимогу міського голови за погодженням не менше половини зареєстрованих на засіданні депутатів, засідання відповідної комісії з розгляду ініційованого головою питання може бути проведене під час засідання ради.

Як свідчить протокол 51 позачергової сесії 06 вересня 2023 року, за розгляд постійними комісіями питання про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 проголосувала більшість присутніх депутатів, внаслідок чого було оголошено перерву, під час якої засідання провели всі 4 постійні комісії.

При цьому депутати міської ради знали суть питання та були згодні з необхідністю його розгляду на сесії міськради (витяг з протоколу сесії та протоколи постійних комісій проведених під час сесії додаються).

Після чого депутати міської ради (більшість) проголосували за включення до порядку денного вказаної пропозиції міського голови з дотриманням передбаченої статтею 44 Регламенту міської ради процедури.

Далі відповідачі зауважили, що у спірному рішенні міської ради вказано підставу для дострокового припинення повноважень старости - порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», узгоджується із приписами статті 75 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Посада старости є виборною, на яку особа затверджується міською радою, а тому при визначенні підстав і критеріїв як обрання на посаду, так і звільнення з неї (дострокового припинення повноважень) відповідна рада має певну дискрецію (розсуд) у вирішенні цих питань.

При цьому здійснення таких дискреційних повноважень, як звільнення в рамках встановленої процедури дострокового припинення повноважень старости відбулося з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури як складової принципу верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України) і принципу законності (частина друга статті 19 Конституції України).

Отже, на думку відповідачів, міська рада жодним чином не порушила чинне законодавство як на те безпідставно вказує представник позивачки.

Також у відзивах йдеться про безпідставність доводів представника ОСОБА_1 про те, що у спірному рішенні ради не зазначено обґрунтованих обставин, які призвели до незаконного звільнення позивачки із займаної посади.

Так, при вирішенні питання про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 підставою для констатації вчинку та висновку депутатів ради про порушення позивачкою Присяги було наступне: 1) 14 липня 2023 року в селі Степашки Гайсинського району на березі річки Південний Буг позивачка брала участь в святкуванні дня народження з активним поширенням відеозапису у прямому ефірі соціальних мереж Facebook та Instagram з танцями та веселощами під живу музику музичного гурту на замовлення, в роковину страшної трагедії внаслідок російського ракетного удару по цивільній інфраструктурі міста Вінниці 14 липня 2022 року, яка забрала життя великої кількості мирних жителів та багатьох покалічила, значна частина з яких й досі лікуються та помирають, що свідчить про неповагу посадової особи до суспільних відносин в умовах військового стану; 2) саме у роковину вшанування пам`яті загиблих у цій трагедії позивачка вирішила весело та радісно проводити час у колі близьких з шумною музикою, не соромлячись викладати таку активність і в соціальні мережі. Дана подія набула широкого розголосу, викликала значне обурення, в т.ч. серед депутатського корпусу, та створила суспільний резонанс в громаді, що тим самим підірвало авторитет, позитивну репутацію та довіру до міської ради.

На переконання відповідачів, така поведінка ОСОБА_1 вказує на порушення загальновизнаних моральних та етичних норм, які є складовою Присяги.

При цьому депутати міської ради за результатами обговорення засудили таку неетичну поведінку старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 та констатували в прийнятому ними рішенні, що зазначений вчинок посадової особи місцевого самоврядування вчинений проти інтересів служби, який підриває та принижує авторитет органу місцевого самоврядування, довіру суспільства до органів самоврядування як носія влади, поширює думку щодо вседозволеності чиновників високого рангу, не відповідає званню посадової особи, що дає підстави для його кваліфікації як порушення особою Присяги у вигляді порушення етичних (моральних) норм, вчинених всупереч встановленим Загальним правилам етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158, із змінами.

Відповідно до Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158, із змінами, посадові особи місцевого самоврядування своєю поведінкою мають зміцнювати авторитет служби в органах місцевого самоврядування, також позитивну репутацію органів місцевого самоврядування, постійно підвищувати свій культурний рівень.

Далі відповідачі вказали на те, що із тексту Присяги слідує, що в основі поведінки посадової особи закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, на особу покладаються не тільки певні службові зобов`язання, але й моральна відповідальність за їхнє виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно- правового характеру, конституційного зобов`язання особи. Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.

Ознаками, які відрізняють дисциплінарний проступок у вигляді порушення Присяги, від суміжних юридичних складів дисциплінарних проступків, зокрема у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків (за яке не передбачено стягнення у вигляді звільнення), є вид обов`язків, невиконання яких становить об`єктивну сторону дисциплінарного проступку - основні (загальні), які визначають базові принципи проходження служби чи характерні для відповідної посади; наявність або реальна можливість настання шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу чи публічної служби, приниження гідності певної особи тощо.

Відтак звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки як за фактом їхнього вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять. Особа, яка вчинила дисциплінарний проступок, не може бути звільнена за порушення Присяги, якщо цей проступок не можливо кваліфікувати як порушення Присяги. Водночас вищевказані дії позивачки розцінено радою як такі, що унеможливлюють її подальше перебування на посаді старости, на якого законом покладено обов`язок дотримання етичних норм.

За наведених обставин, на думку відповідачів, за наведених обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Разом із відзивами на позовну заяву подано клопотання про огляд доказів на офіційному веб-сайті Тульчинської міської ради.

22 листопада 2023 року представником позивачки подано до суду відповідь на відзив, у якій додатково наведені аргументи щодо задоволення позовних вимог. Зокрема у такій йдеться про те, що звільнити ОСОБА_1 з посади старости можна було лише за результатами проведеного службового розслідування, проте таке розслідування не проводилося.

28 листопада 2023 року представницею відповідача подано до суду письмові заперечення, у яких йдеться про те, що до звільнення позивачки не застосовний інститут дисциплінарної відповідальності, адже таке відбулося за спеціальною підставою для припинення повноважень.

04 грудня 2023 року представником позивачки подано до суду докази на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

22 грудня 2023 року та 26 грудня 2023 року представником позивачки подано до суду додаткові докази.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням 2 сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області № 34 від 17 грудня 2020 року ОСОБА_1 затверджено на посаду старости сіл Клебань, Гути, селища Федьківка Тульчинської міської ради на строк повноважень Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області 8 скликання.

06 вересня 2023 року відбулася 51 позачергова сесія 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, під час якої голова Тульчинської міської ради Весняний В.М. вніс на розгляд депутатів ради пропозицію включити до порядку денного питання Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 . За результатами такого голосування голоси депутатів розподілились наступним чином: за - 19 депутатів, проти - 7 депутатів, утрималось - 1 депутат, не голосував - 1 депутат. Пропозицію прийнято та оголошено перерву.

Відповідно до протоколу засідання постійної комісії з питань освіти, культури, охорони здоров`я, соціального захисту населення, молоді, спорту, депутатської діяльності, етики, законності та зв`язків з громадськістю Тульчинської міської ради від 06 вересня 2023 року № 16 за винесення на розгляд 51 позачергової сесії міської ради проекту рішення Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу ОСОБА_1 депутати проголосували наступним чином: за - 5 депутатів, проти - 2 депутати.

Згідно з протоколом постійної комісії Тульчинської міської ради з питань бюджету, фінансів, соціально-економічного розвитку, підприємництва та торгівлі від 06 вересня 2023 року № 21 на питання порядку денного було поставлено питання про внесення проекту рішення Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 . Голоси депутатів розподілилися наступним чином: за - 7 депутатів, проти - 2 депутати.

Із протоколу постійної комісії Тульчинської міської ради з питань земельних відносин від 06 вересня 2023 року № 9 слідує, що така комісія розглядала питання про внесення проекту рішення Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 . Голови розподілились наступним чином: за- 3 депутати, проти - 1 депутат, утрималось - 1 депутат.

Як слідує із протоколу засідання постійної комісії з питань будівництва і архітектури, охорони природи, екології благоустрою та комунальної власності від 06 вересня 2023 року № 16, на її засіданні розглядалося питання про внесення проекту рішення Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу ОСОБА_1 . Вирішили винести на розгляд 51 позачергової сесії Тульчинської міської ради проект рішення Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу ОСОБА_1 . Голоси депутатів розподілилися наступним чином: за - 3, проти - 2.

За результатами 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області прийнято рішення Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Вінницької області ОСОБА_1 від 06 вересня 2023 року № 2518.

Зі змісту такого рішення слідує, що за результатами розгляду пропозиції Тульчинського міського голови Валерія Весняного про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , керуючись пунктом 6-1 частини 1 статті 26, статтею 54-1, статтями 74-76 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, статтями 3, 4, 8, 11, абзацом 2 частини 1 статті 20, статті 23 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, статтею 20 Регламенту Тульчинської міської ради, пунктом 5 Положення про старосту Тульчинської міської ради, затвердженого рішення 20 сесії Тульчинської міської ради 8 скликання від 29 жовтня 2021 року № 1247, Загальними правилами етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158 із змінами, за порушення загальних правил етичної поведінки посадових осіб місцевого самоврядування по факту, який мав місце за її особистої участі та участі її сім`ї 14 липня 2023 року в селі Степашки Гайсинського району на березі річки Південний Буг під час святкування дня народження, з активним поширенням відеозапису у прямому ефірі соціальних мереж Facebook та Instagram з танцями та веселощами під живу музику музичного гурту на замовлення, зміст якого вказує на неповагу посадової особи до суспільних відносин в умовах військового стану, вчиненого в роковину вшанування пам`яті загиблих під час російського ракетного удару по цивільній інфраструктурі Вінниці 14 липня 2022 року, яка забрала життя великої кількості мирних жителів, що не сприяє зміцненню авторитету та позитивній репутації органу місцевого самоврядування, з яким посадова особа перебуває у трудових відносинах, констатуючи, що зазначена подія набула широкого розголосу, викликала значне обурення громадян, в т.ч. серед депутатського корпусу, та створила суспільний резонанс в громаді, що тим самим підірвало авторитет, позитивну репутацію і довіру до міської ради, Тульчинська міська рада вирішила (пункт 1, 2 та 3 рішення):

- засудити неетичну поведінку старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 по факту, що мав місце 14 липня 2023 року в селі Степашки Гайсинського району на березі річки Південний Буг з констатацією вчинку посадової особи місцевого самоврядування проти інтересів служби, який підриває та принижує авторитет органу місцевого самоврядування, довіру суспільства до органів самоврядування як носія влади, поширює думку щодо вседозволеності чиновників високого рангу, не відповідає званню посадової особи, що дає підстави для його кваліфікації як порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, у вигляді порушення посадовою особою етичних (моральних) норм, вчинених всупереч встановленим Загальним правилам етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05 серпня 2016 року № 158, із змінами;

- підтримати пропозицію Тульчинського міського голови про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 з підстав, зазначених у пункті 1 даного рішення;

- припинити достроково повноваження старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 06 вересня 2023 року.

06 вересня 2023 року на виконання рішення 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області № 2518 від 06 вересня 2023 року "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 " міським головою видано розпорядження № 07-03-401, яким ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 06 вересня 2023 року у зв`язку з достроковим припиненням повноважень за порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування (абзац 2 частини 1 статті 20 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Так, Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року № 2493-II (далі - Закон № 2493-II) встановлено правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 2 Закону № 2493-ІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Статтею 4 Закону № 2493-II передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування здійснюється на таких основних принципах: служіння територіальній громаді; поєднання місцевих і державних інтересів; верховенства права, демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; гласності; пріоритету прав та свобод людини і громадянина; рівних можливостей доступу громадян до служби в органах місцевого самоврядування з урахуванням їх ділових якостей та професійної підготовки; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; підконтрольності, підзвітності, персональної відповідальності за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків; дотримання прав місцевого самоврядування; правової і соціальної захищеності посадових осіб місцевого самоврядування; захисту інтересів відповідної територіальної громади; фінансового та матеріально-технічного забезпечення служби за рахунок коштів місцевого бюджету; самостійності кадрової політики в територіальній громаді.

Приписами статті 8 Закону № 2493-ІІ визначено, що основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування; додержання прав та свобод людини і громадянина; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а також іншої інформації, яка згідно із законом не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи, підвищення професійної кваліфікації; сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі; шанобливе ставлення до громадян та їх звернень до органів місцевого самоврядування, турбота про високий рівень культури, спілкування і поведінки, авторитет органів та посадових осіб місцевого самоврядування; недопущення дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити інтересам місцевого самоврядування та держави.

Відповідні обов`язки посадової особи органу місцевого самоврядування узгоджуються з текстом Присяги, яку згідно з вимогами статті 11 Закону № 2493-ІІ складають особи, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону).

Тобто, громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту:

"Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки" (частина 1 статті 11 Закону № 2493-III).

За змістом статті 20 Закону № 2493-III передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Відтак порушення Присяги посадовою особою місцевого самоврядування є окремою та самостійною підставою припинення служби в органах місцевого самоврядування.

Верховний Суд, неодноразово аналізуючи в своїх рішеннях текст присяги державного службовця, який є майже аналогічним тексту Присяги посадової особи місцевого самоврядування, дійшов таких правових висновків. За змістом Присяги в основі поведінки службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, посадова особа органу місцевого самоврядування покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

Таким чином, порушення Присяги слід розуміти як скоєння службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органу місцевого самоврядування та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

На виконання покладеного на суб`єкта владних повноважень частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку доказування правомірності прийнятого ним рішення, зокрема, про звільнення особи за конкретною підставою, має бути доведено обґрунтованість висновків про факт порушення службовцем складеної ним Присяги посадової особи місцевого самоврядування, а не порушення службової дисципліни, позаяк не будь-яке порушення посадовою особою органу місцевого самоврядування етичних, правових та службово-дисциплінарних норм поведінки утворює факт порушення Присяги.

Отже, звільнення за порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування може мати місце лише тоді, коли така посадова особа вчинила проступок проти інтересів служби та який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до "носія влади", що, як наслідок, призводить до приниження органу місцевого самоврядування та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення прийнятої ним Присяги, за умов якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Отже, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 1340/5975/18, від 29 січня 2020 року у справі № 452/1661/16-а, від 02 червня 2020 року у справі № 766/6695/16 та враховуються судом в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

В ході судового розгляду судом установлено, що оскаржуване рішення прийнято радою за порушення старостою Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 абзацу 2 частини 1 статті 20 Закону № 2493-III, тобто за порушення Присяги.

Водночас слід враховувати те, що припинення служби на підставі абзацу другого 2 першої статті 20 Закону № 2493-III є крайнім заходом відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи органу місцевого самоврядування інших дисциплінарних стягнень, ніж звільнення, має бути мотивовано, чого в даному випадку Тульчинською міською радою Тульчинського району Вінницької області не зроблено, оскільки насамперед в оскаржуваному рішенні відсутнє власне саме обґрунтування застосованого до позивачки виду стягнення.

Також у такому рішенні відсутні посилання на будь-які докази, які містять конкретизацію, в чому саме полягає порушення ОСОБА_1 . Присяги посадової особи місцевого самоврядування, крім загальних фраз про те, що позивачка таким вчинком підриває авторитет, позитивну репутацію і довіру до Тульчинської міської ради.

Суд звертає увагу на тому, що хоча визначення виду дисциплінарного стягнення під час прийняття рішення суб`єктом призначення є його дискреційними повноваженнями, однак Європейський суд з прав людини сформував позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Таку позицію щодо меж дискреції суб`єкта владних повноважень неодноразово підтримувала Велика Палата Верховного Суду (зокрема у постановах від 14 листопада 2019 року у справі № 9901/619/18, від 04 лютого 2020 року у справі № П/9901/871/18), а також Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2020 року у справі № 2040/7713/18 тощо.

Саме обґрунтоване рішення спрямоване на захист особи від свавілля, тобто орган повинен зазначити причини його прийняття, навести підстави та достатні аргументи для його прийняття.

Разом із тим, як уже зазначалось судом, статтею 20 Закону № 2493-III встановлені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування, які можуть бути як загальними, що передбачені Кодексом законів про працю України, так і спеціальними, що визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Таким чином, вказаний перелік підстав припинення служби в органах місцевого самоврядування, який не є виключним, має бути юридичною підставою для прийняття відповідного рішення ради про дострокове припинення повноважень секретаря ради.

Однак, як вказано раніше, у рішенні про припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 не зазначено наявних достатніх підстав (мотивів) для дострокового припинення її повноважень.

На переконання суду, такі дефекти рішення 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області 06 вересня 2023 року № 2518 "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 " вводять позивачку у правову невизначеність.

Тут варто згадати і про принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, який відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає у тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Проте радою при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано наведених вище принципів.

Наведене дає підстави для висновку, що Тульчинська міська рада Тульчинського району Вінницької області, вирішуючи питання про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради, діяла необґрунтовано, оскільки, приймаючи відповідне рішення, не навела достатніх підстав для дострокового припинення повноважень старости, що саме по собі вказує на його протиправність.

В підтвердження порушення ОСОБА_1 . Присяги посадової особи місцевого самоврядування представницею відповідача надано до суду компакт-диски із відео- та аудіозаписами подій, що мали місце 14 липня 2023 року в селі Степашки Гайсинського району на березі річки Південний Буг за участю ОСОБА_1 , а також відео- та аудіозаписи 48 та 51 сесій 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області.

Судом досліджено надані електронні докази та при детальному огляді відео по факту, який мав місце 14 липня 2023 року в селі Степашки Гайсинського району на березі річки Південний Буг за участі позивачки, судом не встановлено вчинення будь-яких дій ОСОБА_1 , які б могли призвести до приниження авторитету служби в органах місцевого самоврядування, які б підривали довіру суспільства до служби в органах місцевого самоврядування тощо.

Виступаючи на засіданні 51 позачергової сесії 8 скликання, позивачка також не вчиняла жодних дій, за які можливо було б припинити її повноваження старости.

Отже, на думку суду, такими відео- та аудіозаписами жодним чином не доведено того факту, що ОСОБА_1 порушила етичні (моральні) норми, що, як наслідок, є підставою для припинення її повноважень як старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради за порушення Присяги.

Відтак слід дійти висновку, що Тульчинська міська рада не навела переконливих доводів, підтверджених належними доказами, щодо порушення ОСОБА_1 . Присяги посадової особи місцевого самоврядування.

З приводу тверджень представника міської ради, що наведені у відзиві на позов, про те, що вирішення питання про звільнення позивачки належало до дискреційних повноважень ради, то суд враховує правові висновки Верховного Суду, що викладені у постанові № 766/6695/16-а від 02 червня 2020 року, згідно з якими реалізуючи будь-які виключні повноваження, суб`єкт влади повинен діяти з неухильним дотриманням всіх норм чинного законодавства, що прямо передбачено як статтею 19 Конституції України, так і статтею 7 спеціального Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Крім того, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, у даному випадку міська рада реалізувала надані їй дискреційні повноваження щодо притягнення позивача до відповідальності у формі звільнення.

Водночас особливу увагу суд звертає увагу на приписи частини 1 статті 149 Кодексу законів про працю України, якими передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок № 950).

Пунктами 11, 12, 13, 14 вказаного Порядку № 950 передбачено, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: 1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; 2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, необхідні для проведення службового розслідування; 3) звертатися із клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування; 4) подавати в письмовій формі зауваження до проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; 5) звертатися до суб`єкта призначення або керівника органу в письмовій формі з обґрунтованим клопотанням про виведення із складу комісії з проведення службового розслідування осіб, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів. Про рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання, письмово повідомляється особі, стосовно якої проводиться службове розслідування; 6) користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого нею представника.

За результатами службового розслідування комісія з проведення службового розслідування складає акт.

У разі наявності обґрунтованих пропозицій про притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія з проведення службового розслідування пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законом.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення комісія з проведення службового розслідування повинна враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.

Акт службового розслідування на вимогу особи, стосовно якої проведено службове розслідування, повинен розглядатися в її присутності.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може висловити свої зауваження, які додаються до акта.

За результатами розгляду акта службового розслідування суб`єкт призначення або керівник органу приймає в десятиденний строк з дати його надходження відповідне рішення.

За результатами службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законом.

Відтак прийняттю рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування на підставі частини 1 статті 20 Закону № 2493-III, має передувати службове розслідування, у висновку якого повноважна комісія з проведення службового розслідування повинна обґрунтовано встановити обставини вчиненого проступку з покликанням на докази, які їх підтверджують.

Верховний Суд у постановах від 29 січня 2020 року у справі № 452/1661/16 та від 02 червня 2020 року у справі № 766/6695/16-а сформував правову позицію, згідно з якою передумовою звільнення посадової особи органу місцевого самоврядування за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Відтак, звільняючи позивачку за порушення Присяги, Тульчинська міська рада Тульчинського району Вінницької області повинна була вжити всіх передбачених чинним законодавством заходів з метою встановлення всіх обставин проступку, його наслідків, а також врахування обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до такого порушення. Такі обставини суб`єктам владних повноважень при прийнятті рішень про звільнення особи за порушення Присяги належить встановлювати під час службового розслідування.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2019 року у справі № 461/14210/14-а.

Отже, застосовування дисциплінарного стягнення можливо лише при доведенні вини працівника у вчиненні дисциплінарного проступку.

Проте при звільненні позивачки службове розслідування, проведення якого врегульовано Порядком № 950, не проводилося.

За наведених міркувань суд відхиляє доводи відповідачів про те, що проведення службового розслідування є правом, а не обов`язком.

Суд враховує й те, що на 48 сесії 8 скликання Тульчинської міської ради її голова висував пропозицію щодо проведення службового розслідування відносно старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , проте така пропозиція не була підтримана більшістю голосів депутатів, про що свідчать наявні в матеріалах справи результати поіменного голосування депутатів відповідної ради.

Таким чином, у спірних правовідносинах, відносно позивача не була дотримана процедура звільнення посадової особи органу місцевого самоврядування, оскільки не отримано від ОСОБА_1 пояснень та не проведено службове розслідування, що також є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень.

При цьому суд критично оцінює посилання представника позивачки про недотримання процедури включення до порядку денного питання про дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 з огляду на те, що відповідно до частини 13 статті 46 "Про місцеве самоврядування в Україні" пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Не заслуговують на увагу також доводи представника позивача щодо порушення радою процедури погодження проекту рішення про припинення повноважень позивачки постійними комісіями, а також щодо неоприлюднення проекту такого рішення з огляду на таке.

Слушно зауважили відповідачі про те, що відповідно до частин 4 та 5 статті 47 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань.

Відтак чинне законодавство не передбачає обов`язковий розгляд постійною комісією питання про звільнення посадової особи ради (наведене узгоджується із судовою практикою Верховного Суду (для прикладу, такі висновки викладені у постанові від 16 травня 2023 року у справі № 240/44129/21).

Що ж стосується оприлюднення проекту рішення про припинення повноважень посадової особи ради, то відповідно до пункту 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати зокрема нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття (частина 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Водночас внутрішньоорганізаційними є акти, які приймаються з метою організації та впорядкування роботи суб`єктів владних повноважень, тобто це акти, які стосується кадрових питань, а також інші акти у тому числі якщо вони обмежуються внутрішньою організацією роботи суб`єкта владних повноважень та відповідних посадових осіб.

З огляду на те, що проект рішення про припинення повноважень старости стосувався внутрішньоорганізаційного (кадрового) питання, тому проект цього рішення і не підлягав обов`язковому оприлюдненню.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 420/718/19.

Підсумовуючи викладене вище, суд доходить висновку, що з огляду на встановлені обставини рішення Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 2518 "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов до висновку, що рішення 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 2518 "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 " є протиправним та підлягає скасуванню, тому і розпорядження Тульчинського міського голови від 06 вересня 2023 року № 07-03-401 Про звільнення ОСОБА_1 , що видане на підставі рішення Тульчинської міської ради від 06 вересня 2023 року № 2518 також є протиправним і підлягає скасуванню, адже така вимога є похідною та залежить від задоволення основної вимоги.

Вирішуючи позовну вимогу про поновлення ОСОБА_1 на посаді, суд зважає на положення статті 235 Кодексу законів про працю України, частиною 1 якої передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку щодо протиправності рішення 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 2518 "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 " та розпорядження Тульчинського міського голови від 06 вересня 2023 року № 07-03-401 Про звільнення ОСОБА_1 , тому позовна вимога про поновлення її на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради підлягає задоволенню шляхом поновлення ОСОБА_1 на посаді, з якої її звільнено, з 07 вересня 2023 року.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік (частина 2 статті 235 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок № 100).

За приписами абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 3 Порядку визначено складові, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати. Натомість, у пункті 4 Порядку йдеться про виплати, що не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати.

Особливості обрахунку розміру середньої заробітної плати за останні два місяці роботи наведено у пункті 8 Порядку, згідно із яким нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Довідкою вих. № 04-06-4193 від 12 грудня 2023 року, що видана Тульчинською міською радою Тульчинського району Вінницької області, підтверджується те, що заробітна плата ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу в липні 2023 року та в серпні 2023 року становила 15742,85 гривень та 17450 гривень відповідно.

З урахуванням приписів пункту 8 Порядку № 100 середньоденний розмір заробітної плати позивачки становить 790,31 гривень (15742,85 гривень + 17450 гривень) / 42 фактично відпрацьованих робочих днів у липні 2023 року та в серпні 2023 року), а середня заробітна плата за період вимушеного прогулу з 07 вересня 2023 року (наступний день після звільнення) по 25 січня 2023року (дата ухвалення судового рішення про поновлення на посаді) складає 79821,31 гривень (790,31 гривень * 101 робочих днів за період з 07 вересня 2023 року по 25 січня 2024 року).

Відтак на користь позивачки з Тульчиснької міської ради Тульчинського району Вінницької області слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07 вересня 2023 року по 25 січня 2024 року в сумі 79821,31 гривень без урахування податків та обов`язкових платежів, що підлягають відрахуванню із заробітної плати.

Окрім того, з урахуванням положень пунктів 2 та 3 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради, а також в частині стягнення з Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані представником позивачки, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, тому питання про його розподіл судом не вирішується.

Водночас при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Визначаючись із тим, чи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 гривень, суд враховує приписи статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, пунктом 3.1 розділу 3 договору про надання правової допомоги № 09/23-а/3 від 12 вересня 2023, що укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Юрченко Тарасом Петровичем, передбачено, що винагорода за надання послуг - гонорар адвоката сплачується в гривнях та складається з фіксованої плати, розмір якою визначається за згодою сторін та сплачується клієнтом.

Сторони погодили, що гонорар адвоката за послуги, які надаються клієнту за предметом договору складає фіксовану ціну - 30000 гривень за надання послугу під час розгляду справи в суді першої інстанції (пункт 3.2 розділу 3 договору).

Водночас, на переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 30000 гривень є досить завищеними.

Так, зі змісту детального розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесено позивачкою у зв`язку з розглядом справи № 120/15165/23, що складений 30 листопада 2023 року, слідує, що адвокатом надавались довірительці такі послуги: консультування клієнта, узгодження правової позиції, вивчення нормативно-правової бази, підготовка позовної заяви, підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, підготовка інших процесуальних документів.

На думку суду, більшість наданих адвокатом послуг, охоплюються єдиною метою, якою є підготовка до складання позовної заяви, а тому обсяг виконаної ним роботи (наданих послуг) є неспівмірним із складністю такої роботи.

Тобто, більшість послуг, що надавалися на виконання умов договору про надання професійної правничої допомоги, пов`язані із складанням позовної заяви, а тому деталізація (поділ на окремі частини) таких не свідчить про надання послуг у більшому обсязі.

Крім того, адміністративна справа №120/15165/23 розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Відтак встановлені обставини вказують на недостатню обґрунтованість розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 гривень, а тому слушними є доводи відповідачів, наведені у відзивах на позовну заяву, що такий розмір є досить завищеним.

Відтак, на думку суду, розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджено у розмірі 5000 гривень, що відповідає вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5000 гривень.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 134, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 2518 "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_1 ".

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Тульчинського міського голови Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 07-03-401 "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновити ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області з 07 вересня 2023 року.

Стягнути з Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 вересня 2023 року по 25 січня 2023 року включно у розмірі 79821,31 (сімдсят дев`ять тисяч вісімсот двадцять одну) гривню 31 копійку без урахування податків та обов`язкових платежів, що підлягають відрахуванню із заробітної плати.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області допустити до негайного виконання.

Рішення суду в частині стягнення з Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця допустити до негайного виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінинцької області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідачі:

Тульчинська міська рада Тульчинського району Вінницької області (місцезнаходження: 23600, Вінницька обл., м. Тульчин, вул. М. Леонтовича, буд. 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04051141)

Тульчинський міський голова Тульчинського району Вінницької області (місцезнаходження: 23600, Вінницька обл., м. Тульчин, вул. М. Леонтовича, буд. 1)

Рішення суду в повному обсязі складено 25.01.2024

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович