Справа № 200/189/24
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Справа№200/189/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної

І.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

25 грудня 2023 року ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 з 22 червня 2023 року щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000,00 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугою років та невиплаті заборгованості з недоплачених сум пенсії, починаючи з 22 червня 2023 року у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 01 квітня 2014 року (що діяла станом на 16 квітня 2014 року, тобто, на дату призначення пенсії), тобто, у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги у розмірі 80 % грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 з 22 червня 2023 року з врахуванням премії у розмірі 55,63%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити з 22 червня 2023 року виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000,00 грн., а також виплатити заборгованість зі щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», яка виникла з 19 червня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 та виплату заборгованості з недоплачених сум пенсії, починаючи з 22 червня 2023 року у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 01 квітня 2014 року (що діяла станом на 16 квітня 2014 року, тобто, на дату призначення пенсії), тобто, у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги у розмірі 80% грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням виплачених сум, обчисливши її з розміру грошового забезпечення, враховуючи з 22 червня 2023 року премію у розмірі 180%, що була встановлена станом на 15 квітня 2014 року наказом ГУМВС України в Донецькій області №129о/с від 15 квітня 2014 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09 січня 2024 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та докази по справі.

10 січня 2024 року судом долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву та докази по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії у справі №200/7465/23 роз`єднано та виділено у самостійні провадження окремі позовні вимоги.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справі за вказаними вище позовними вимогами присвоєно унікальний номер 200/189/24, справу передано на розгляд судді Молочній І. С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу №200/189/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугою років та невиплаті заборгованості з недоплачених сум пенсії, починаючи з 22 червня 2023 року у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 01 квітня 2014 року (що діяла станом на 16 квітня 2014 року, тобто, на дату призначення пенсії), тобто, у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги у розмірі 80 % грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 та виплату заборгованості з недоплачених сум пенсії, починаючи з 22 червня 2023 року у відповідності до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 01 квітня 2014 року (що діяла станом на 16 квітня 2014 року, тобто, на дату призначення пенсії), тобто, у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги у розмірі 80% грошового забезпечення.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач листом від 06 жовтня 2023 року повідомив, зокрема, що після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №200/15434/21, яке набрало законної сили 16 червня 2022 року, розмір пенсійної виплати збільшився більш ніж на 2000,00 грн., тому позивачу припинено виплату щомісячної доплати, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01 серпня 2022 року. Так, позивач зауважує, що саме у цей день, тобто, 06 жовтня 2023 року він дізнався про те, що відповідач занизив розмір його пенсії з 80 % до 70%.

Позивач вважає такі дії протиправними та такими, що порушують його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позивних вимог, обґрунтовуючи це тим, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №200/15434/21 проведено перерахунок на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Разом із цим, відповідач зазначає, що резолютивна частина означеного рішення не містить зобов`язання відповідача під час розрахунку пенсійних виплат встановлення певного відсоткового розміру пенсії від грошового забезпечення. Тому позивачу здійснено розрахунок пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства та рішення суду, виходячи з 70% грошового забезпечення.

Крім того, відповідач посилається на висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 05 листопада 2013 року (справа № 21-293а13), відповідно до якого порядок та строки нарахування та виплати пенсій можуть бути змінені за умови іншого законодавчого регулювання.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 16 квітня 2014 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 01 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення Поліцейських Національної поліції», позивачу з 01 січня 2016 року, на підставі довідки нового зразка, отриманої від Головного управління МВС України в Донецькій області, здійснено перерахунок пенсії та встановлено розмір пенсії - 70% відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом від 24 жовтня 2019 року.

На звернення позивача, відповідач листом від 30 жовтня 2019 року повідомив, що підстав для перерахунку пенсії з урахуванням 80% відповідних сум грошового забезпечення немає, оскільки Законом України №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні», внесено зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за якими максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, передбаченого статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №200/8150/20-а, яке набрало законної сили 11 грудня 2020 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року основного розміру пенсії з розрахунку 70 відсотків грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 1 січня 2016 року виходячи з розрахунку 80% грошового забезпечення, із урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №200/8150/20-а, яке набрало законної сили 11 грудня 2020 року, обставини, не потребують доказування.

Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» підготувала щодо позивача та направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оновлену довідку від 01 липня 2021 року №33/25-1530 про розмір грошового забезпечення позивача, до якої включені додаткові види грошового забезпечення, які не були включені до попередньої довідки.

Так, в цій довідці зазначений розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за прирівняною посадою поліцейського, згідно з якою грошове забезпечення позивача становило: посадовий оклад 3250 грн., оклад за спеціальним званням (підполковник поліції) - 2200 грн., надбавка за стаж служби (50%) 2725 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби (74,22 %) 6067,49 грн., премія (55,63 %) 7923,09 грн.; всього 22165,58 грн.

В примітці до довідки зазначено, що її складено враховуючи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18, яке набрало законної сили 19 листопада 2019 року, та рішення Верховного Суду від 17 грудня 2019 року по зразковій справі №160/8324/19.

Факт отримання вказаної довідки відповідачем не заперечується.

Згідно із вказаною довідкою, на відміну від попередньої довідки, на підставі якої було проведено перерахунок пенсії позивача, грошове забезпечення позивача за прирівняною посадою поліцейського збільшилося: введено надбавку за специфічні умови проходження служби та збільшено розмір премії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №200/15434/21, яке набрало законної сили 16 червня 2022 року, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 01 липня 2021 року № 33/25-1530 про розмір грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області провести з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 01 липня 2021 року №33/25-1530 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та провести виплату перерахованої пенсії за вирахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

06 жовтня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом вих.№19622-18306/Н-02/8-0500/23 надало відповідь на звернення позивача на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України №ВЕБ-05001-Ф-С-23-215624 від 14 вересня 2023 року, в якій зазначило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01 липня 2021 року позивачу встановлено щомісячну доплату у розмірі 1135,58 грн. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №200/15434/21, яке набрало законної сили 16 червня 2022 року, в липні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 01 липня 2021 року №33/25-1530. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати позивача збільшився більше ніж 2000,00 грн. Тому виплату щомісячної доплати по Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» припинено з 01 серпня 2022 року.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії від 13 травня 2014 року вих.№3744/94 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 16 квітня 2014 року позивачу призначена пенсія за вислугу років з основним розміром пенсії: 80% грошового забезпечення (вислуга років 34).

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії по пенсійній справі № - МВС ОСОБА_1 від з 16 квітня 2014 року дата звернення 06 травня 2014 року; основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення (вислуга років 34).

Відповідно до виписки з протоколу перерахунку пенсії від 01 серпня 2022 року по пенсійній справі № - МВС ОСОБА_1 основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення (вислуга років 29). Підстава перерахунку: рішення суду.

Позивач, не погодившись з такими діям відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Отже, спірним питанням у цій справі є правомірність зменшення органом пенсійного фонду основного розміру пенсії позивача з 80% грошового забезпечення до 70%, при здійсненні перерахунку пенсії останнього на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №200/15434/21.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

За змістом преамбули Закону №2262-ХІІ, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин першої-четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини третьої статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, підставою для здійснення перерахунку раніше призначених пенсій може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, так відповідна заява пенсіонера про перерахунок пенсії у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

Частиною другою статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, що діяла на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесені зміни до статті 13 Закону №2262-XII, які набули чинності з 1 травня 2014 року.

Відповідно до статті 13 Закону №2262-XII (у редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Вирішуючи питання про застосування Закону №2262-ХІІ у часі, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

04 лютого 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийняв зразкове рішення у справі №240/5401/18, в якому дійшов до висновку про те, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Постановою від 16 жовтня 2019 року Велика палата Верховного суду зазначене рішення залишила без змін.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 50 рішення по справі «Щокін проти України» Європейський суд з прав людини вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом».

Суд зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Таким чином, внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Отже, зменшення розміру пенсії з 80% до 70% грошового утримання є порушенням гарантій, передбачених статтею 22 Конституції України, якою закріплено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, суд у справі №200/8150/20-а зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 80% грошового забезпечення, із урахуванням раніше виплачених сум.

Разом із цим, в подальшому, з метою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі №200/15434/21, у липні 2022 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 01 липня 2021 року №33/25-1530, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Донецькій області», при якому відповідачем зменшено відсотковий розмір грошового забезпечення позивача з 80% до 70%.

При викладених обставинах, суд приходить висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 80% грошового забезпечення до 70%, при здійсненні перерахунку пенсії саме з 01 грудня 2019 року.

Відтак, твердження позивача про зменшення основного розміру його пенсії з 80% грошового забезпечення до 70% з 22 червня 2023 року не підтверджуються матеріалами справи.

Підсумовуючи, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу у розмірі 70% грошового забезпечення саме з 01 грудня 2019 року та зменшення у зв`язку з цим встановленого розміру пенсії у відсотковому виразі (з 80% суми грошового забезпечення) є протиправними.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 , під час перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, основного розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 80% сум грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення від 01 липня 2021 року №33/25-1530, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Донецькій області», з 01 грудня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Щодо питання дотримання строку звернення до суду.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду із цим позовом, проаналізувавши наведені у позовній заяві обставини та докази, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правилами частини другої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

В порядку частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, на підставі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У той же час, рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» визначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи вищезазначені норми та доводи позивача, в той час предмет спору стосується соціального права позивача, суд вважає їх достатніми та дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції №100 від 20 грудня 2023 року позивачем сплачено судовий збір.

Так, з урахування роз`єднання позовних вимог, рішенням суду від 16 січня 2024 року у справі №200/7465/23 вирішено питання щодо розподілу судового збору відповідно до квитанції №100 від 20 грудня 2023 року, що виключає необхідність вирішення такого витання в межах даної справи.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 , під час перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, основного розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 80% сум грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення від 01 липня 2021 року №33/25-1530, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Донецькій області», з 01 грудня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 січня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна