Справа № 340/4698/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2024 року м. Дніпросправа № 340/4698/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Науменко В.В.) в адміністративній справі №340/4698/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, з урахуванням уточненої позовної заяви, про визнання протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не здійснення нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виплати додаткової грошової допомоги при звільненні, що тривала з 12.03.2022 по 22.05.2023; стягнення середнього заробітку за час затримки виплати додаткової грошової винагороди при звільненні за період з 12.03.2022 по 22.05.2023 у розмірі 93297,55 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що проходив службу в Управлінні патрульної поліції у Вінницької області Департаменту патрульної поліції, з якої був звільнений з 11.03.2022 року. У день звільнення з позивачем не було проведено остаточного розрахунку, а саме не було виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 по 11.03.2022. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 у справі 340/2819/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, бездіяльність відповідача визнана протиправною та зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу вищевказану додаткову грошову винагороду. Вказане судове рішення виконане відповідачем 22.05.2023 року. Вважаючи, що відповідачем у порушення вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України на день звільнення не проведено повного розрахунку та допущено затримку розрахунку при звільненні, звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 позов задоволено.

На вказане рішення суду відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано правові позиції Верховного Суду викладені у судових рішеннях щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції №835-о/с від 09.11.2020 позивача призначено інспектором взводу №2 роти №2 батальйону (а.с. 11).

Наказом №592 о/с від 10.03.2022 позивача з 11.03.2022 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (а.с. 12).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 у справі №340/2819/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 11.03.2022 та зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу вищевказану додаткову грошову винагороду (а.с. 13-20).

Вказане судове рішення виконане відповідачем 22.05.2023 року, а саме було нараховано додаткову винагороду у розмірі 16000 грн., з урахуванням утримання обов`язкових платежів виплачено позивачу 15760 грн. (а.с. 22-25).

Оскільки позивач вважає, що остаточний розрахунок після звільнення було здійснено відповідачем на виконання судового рішення 22.05.2023р., останній у порушення норм законодавства не здійснив нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що у позивача наявне право на отримання виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, розрахунок здійснено позивачем з урахуванням правових висновків викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц та інших судових рішень суду касаційної інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною другою статті 116 КЗпП України визначено, що у разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100), застосовується у випадках: вимушеного прогулу, а також в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати (пункт 1 Порядку №100).

Жодна із зазначених норм законодавства не містить приписів про можливість зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019, справа №761/9584/15-ц дійшла висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Про пропорційність розміру невиплачених сум, тобто залежно від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум прямо пропорційно належить виплаті розмір середнього заробітку, однак за весь час їх затримки по день фактичного розрахунку була висловлена також правова позиція Верховним Судом у постанові від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19 та підтримана у постановах від 03.08.2021 справа №580/278/19, від 05.10.2022 справа № 640/17872/19.

Так, не є спірним, що позивача було звільнено 11.03.2022. При звільненні позивачу не було виплачено додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 11.03.2022.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2022 у справі 340/2819/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою КМ України від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 11.03.2022 та зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу вищевказану додаткову грошову винагороду (а.с. 13-20).

Вказане судове рішення виконане відповідачем 22.05.2023, а отже саме вказана дата є датою остаточного розрахунку з позивачем при звільненні.

Право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку виникло у позивача з дня, наступного за днем звільнення - 12.03.2022.

Період затримки розрахунку при звільненні з 12.03.2022 по 22.05.2023 складає 437 днів.

Для обчислення розміру середнього заробітку обрано середньоденну заробітну плату, розраховану за 2 календарні місяці роботи, що передували даті звільнення, тобто за січень та лютий 2022 року.

Відповідно довідки про доходи №1215 від 07.07.2022 за січень 2022 року позивачем отримано доходу у розмірі 13604,06 грн., за лютий 2022 року у розмірі 12588,83 грн.(а.с. 26)

За січень та лютий 2022 року позивачем фактично відпрацьовано 59 робочих днів, відтак середньоденний заробіток складає 443,95 грн. ((13604,06 + 12588,83) / 59).

Отже розмір середнього заробітку за весь період затримки розрахунку становить 194006,15 грн. (443,95 грн. Х 437 днів).

Позивач у своєму розрахунку та суд першої інстанції постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, застосували підхід пропорційності від розміру невиплачених належних звільненому працівникові сум, який прямо пропорційно належить виплаті розмір середнього заробітку, однак за весь час їх затримки по день фактичного розрахунку.

Так, при звільненні позивачу було нараховано 17264,27грн, що підтверджено розрахунковим листом за березень 2022 року (а.с. 46), сума несвоєчасно нарахованої та виплаченої додаткової винагороди становить 16000,00 грн., що підтверджено судовими рішеннями у справі 340/3819/22 та розрахунковим листом за травень 2023 року (а.с. 23), тобто розмір усіх сум, які мали бути виплачені позивачу при звільненні, складає 33264,27 грн. (17264,27 + 16000,00). За таких обставин, відсоток недоплачених позивачу при звільненні сум становить 48,09% (16000 Х 100 / 33264,27), а отже пропорційний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 93297,55 грн. (194006,16 грн. Х 48,09%).

Враховуючи зазначене, судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення вірно застосовано норми матеріального права та приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для її задоволення та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в адміністративній справі №340/4698/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак