Справа № 240/19431/22
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/19431/22

категорія 108020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання Житомирської митниці Державної митної служби України про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної митної служби України про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України , у якому просить: стягнути з Житомирської митниці Державної митної служби України сплачені нею кошти в сумі 220454 грн. 20 коп.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Мотивоване клопотання тим, що позивачем подано позовну заяву з порушенням вимог КАС України. Свтерджує, що позивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову, обґрунтованого розрахунку суми, що стягується з відповідача, а також власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, вважає, що адвокатом не надано доказів на підтвердження своїх повноважень на подання адміністративного позову від імені позивача. На підставі викладеного, просить залишити позовну заяву без розгляду.

При вирішенні питання про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Підстави залишення позовної заяви без розгляду визначені частиною першою статті 240 КАС України, відповідно до якої суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо:

1) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності;

5) надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду;

6) особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав, свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша особа, заперечує проти позову і від неї надійшла відповідна заява;

7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом;

8) з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

9) позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;

10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Що стосується викладу обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, а також зазначення ціни позову та обгрунтованого розрахунку суми, що стягується, суд відмічає таке.

За змістом п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2023 року у справі №990/114/23 зазначила, що Кодекс адміністративного судочинства не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а наділяє позивача правом визначати учасників справи та довільно викласти зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Отже, стаття 160 КАС України не конкретизує вимоги щодо змісту позовної заяви, який викладається позивачем в довільній формі. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.

Більше того, після відкриття провадження у справі суд першої інстанції в разі наявності підстав, визначених адміністративним процесуальним законодавством, може провести підготовче судове засіданні, у якому мають бути з`ясовані всі питання, визначені статтею 173 КАС України, зокрема, щодо остаточної визначеності предмета спору, характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів тощо.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача щодо недотримання позивачем вимог п. 3, 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Щодо твердження відповідача, що позивачем у позові не зазначено власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У поданій до позову заяві, підписаній представником позивача - адвокатом Єсіним Павлом Сергійовичем, зазначено, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.07.2023 року у справі №990/36/23 дійшла висновку, що власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, вчинене представником від імені такого позивача, є власним письмовим підтвердженням самого позивача, а не його представника.

Норми КАС України встановлюють, що позовна заява може бути складена, підписана та подана до суду як самим позивачем, так і його представником, якщо йому надані такі повноваження. Відповідно, відомості, які повинні бути зазначені в позовній заяві згідно із ч. 5 ст. 160 КАС України, у тому числі власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, можуть викладатись як самим позивачем, так і його представником.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд вважає безпідставними.

Щодо ненадання адвокатом доказів на підтвердження своїх повноважень на подання адміністративного позову від імені позивача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана представником позивача - адвокатом Єсіним Павлом Сергійовичем.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною четвертою статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно із частинами першою, другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 (далі - Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Приписами підпунктів 12.3, 12.4 12.8 пункту 12 Положення визначено, що ордер містить наступні реквізити: посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.

На підтвердження своїх повноважень адвокатом Єсіним Павлом Сергійовичем до позовної заяви додано ордер на надання правничої (правової) допомоги №1021973 від 05.09.2022 року.

У вказаному ордері зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 05.09.2022 року для надання правової допомоги ОСОБА_1 у Житомирському окружному адміністративному суді.

Слід зазначити, що стаття 59 КАС України не вимагає обов`язку надання адвокатом разом з ордером договору про надання правової допомоги на підтвердження повноважень представляти інтереси сторони в справі.

З огляду на викладене, суд зазначає, що до позову додано ордер, який містить обов`язкові реквізити, а, отже, в розумінні наведених вище приписів законодавства він є документом, що підтверджує повноваження адвоката на представництво інтересів позивача в Житомирському окружному адміністративному суді.

Таким чином, суд відхиляє твердження відповідача щодо відсутності доказів на підтвердження адвокатом Єсіним Павлом Сергійовичем своїх повноважень на подання адміністративного позову від імені ОСОБА_1 .

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що зазначені вище обставини вказують на необґрунтованість клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 44, 240, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Житомирської митниці Державної митної служби України про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Шимонович