Справа № 460/41/24
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2024 року м. Рівне №460/41/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови поставити на пенсійний облік, як військового пенсіонера з 01.08.2023.

-зобов`язати відповідача поставити позивача на облік, як військового пенсіонера з 01.08.2023 із нарахуванням та виплатою пенсії з цієї дати

Мотивуючи вимоги позову ОСОБА_1 зазначав, що є громадянином росії, в 2001 році постійно переїхав для проживання в Україні та 02.12.2014 отримав посвідку на постійне місце проживання в смт.Зарічне Рівненської області. У зв`язку з необхідністю отримання пенсійної справи в росії, 30.11.2020 знявся з реєстраційного обліку та повторно був зареєстрований в смт.Зарічне 07.12.2020, а 12.01.2021 отримав довідку Зарічненської селищної ради про реєстрацію місця проживання в смт. Зарічне. Повідомляв, що 04.10.2021 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги. Відповідь на таку заяву отримав лише 03.11.2023 після повторного звернення. Також ОСОБА_1 зазначав, що 25.11.2021 звернувся із запитом про отримання пенсійної справи з росії та, з огляду на її неотримання, сам поїхав до росії. Вказував, що 14.08.2023 він подавав свою пенсійну справу відповідачеві, проте останній відмовився її брати. Також позивач зауважив, що його пенсійна справа направлялася до Рівненського обласного військового комісаріату. 24.08.2023 він отримав відповідь пенсійного органу про те, що, враховуючи припинення поштового співробітництва з поштою росії, відповідач не має змоги направити запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначав пенсію, тобто до росії. Позивач повідомляв, що 19.09.2023 він звертався до відповідача із заявою, в якій просив поставити його на облік в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області, як військового пенсіонера, з 01.03.2022, додавши до такої заяви оригінал пенсійної справи, яка була повергнута йому відповідачем. Вказував, що листом від 19.10.2023 пенсійний орган відмовив у задоволенні його заяви, покликаючись на те, що оскільки заявник станом на 19.06.2023 не перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", тобто не набув пенсійних прав як громадянин держав-учасниць Співдружності до моменту виходу України з Угоди, то права на поновлення (призначення) в Україні пенсії, як військовослужбовець російської федерації, в заявника немає. На переконання позивача, означені дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є протиправними, а тому просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито письмове провадження у справі.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 22.01.2024, відповідно до змісту якої він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що для призначення та перерахунку пенсії військовослужбовцям територіальні центри комплектування та соціальної підтримки надають документи на підставі яких органи Пенсійного фонду України проводять призначення та перерахунки пенсій. Оскільки такий пакет документів на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з Рівненського територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надходив, то у Головного управління відсутні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Також відповідач наголошував на тому, що позивач у своїх заявах зазначає, що є громадянином росії та отримував пенсію, що призначена у росії, тож для призначення йому пенсії необхідно аби силовою структурою, а це Рівненський територіальний цент комплектування та соціальної підтримки, було надано належним чином оформлений пакет документів, який відповідав би нормам законодавства України, а не окупанта - росії. Також, враховуючи те, що на момент розгляду справи Україна вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, від 13 березня 1992 р., (зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України 19 червня 2023 року), то відсутні будь-які законні підстави для постановлення позивача на облік та виплати йому пенсії. З огляду на викладене, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином росії, якому 25.01.2021 видано посвідку на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 , з строком дії до 22.01.2031.

Зареєстрованим місцем проживання позивача з 07.12.2020, згідно з довідкою Зарічненської селищної ради Рівненської області від 12.01.2021 вих.№16, є адреса: АДРЕСА_1 .

Пенсію за вислугу років, як військовослужбовцю, позивачеві призначено на території російської федерації, що не є спірним у справі. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_1 не перебуває.

Відповідно до супровідного листа до пенсійної справи від 15.02.2022 №ДР-147949 військовий комісаріат ростовської області надіслав військовому комісару Рівненського ОВК пенсійну справу ДР-147949 ОСОБА_1 , отримувача пенсії за вислугу років, у зв`язку з переїздом на нове місце проживання. У листі вказано, що пенсія позивачеві виплачена по 28.02.2022. Розмір пенсії на зазначену дату складав 37753,97 р. в місяць.

04.10.2021 ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заяву про виплату пенсії або грошової допомоги.

Також судом встановлено, що 14.08.2023 ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою, в якій просив дати письмове пояснення на відмову прийняти документи для оформлення військової пенсії.

24.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області направило позивачу лист за №29881-27361/П-02/8-1700/23, в якому, у відповідь на звернення щодо призначення і виплати пенсії, повідомило про те, що з огляду на припинення з 24.02.2022 поштового співробітництва з поштою росії та білорусі, можливість направити запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначив пенсію позивачеві, за його попереднім місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання), відсутня. Водночас, вказано, що у разі надання позивачем до органу, що призначає пенсію, належним чином сформованої пенсійної справи, отриманої в органах пенсійного фонду російської федерації, в тому числі документів про припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду російської федерації, ці документи будуть враховані при прийнятті рішення про призначення пенсії згідно з законодавством України.

19.09.2023 ОСОБА_1 подав відповідачу заяву, в якій, у зв`язку з переїздом на постійне місце проживання в Україну просив поставити його, як військового пенсіонера, на пенсійний облік в Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, з 01.03.2022, нарахувати та виплатити пенсію з 01.03.2022.

Розглянувши повторне звернення щодо поновлення виплати пенсії за вислугу років, призначеної міністерством оборони російської федерації, відповідач листом від 19.10.2023 №1700-0307-8/90461 повідомив, що з огляду на те, що станом на 19.06.2023 ОСОБА_1 не перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", тобто не набув жодних пенсійних прав як громадянин держав-учасниць Співдружності до моменту виходу України з Угоди, то права на поновлення (призначення) в Україні пенсії, як військовослужбовцю російської федерації на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивач не має.

30.10.2023 позивач звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації, в якому він просив надати йому письмову відповідь на письмове звернення від 04.10.2021.

Листом від 03.11.2023 №1700-0307-8/95177 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, розглянувши запит позивача, повідомило, що 25.11.2021 позивач звернувся із заявою щодо запиту його пенсійної справи з росії до фактичного місця проживання ( АДРЕСА_1 ). До заяви позивачем долучено копії: посвідки на постійне проживання від 25.01.2021, довідки про реєстрацію місця проживання, картки платника податків, картки реквізитів для проведення операцій поповнення карткового рахунку, посвідчення серії НОМЕР_2 , посвідчення НОМЕР_3 . З врахуванням наданих документів, 25.11.2021 (вих.№1700-0203-10/49205) Головним управлінням надіслано запит до центру соціального і пенсійного забезпечення військкомату м.ростов-на-дону російської федерації про надсилання пенсійної справи за фактичним місцем проживання. Станом на 03.11.2023 відповідь на запит та пенсійна справа до Головного управління від центу соціального і пенсійного забезпечення військкомату м.ростов-на-дону російської федерації не надходили. Одночасно зауважено, що копія заяви щодо виплати пенсії або грошової допомоги через Рівненське облуправління АТ "Ощадбанк", повторно надана позивачем до запиту, вкотре долучена до пакету документів щодо надсилання пенсійної справи.

Зважаючи на те, що позивач не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області як отримувач пенсії, відповідач супровідним листом від 03.11.2023 №36810-32931/П-03/8-1700/23, повернув надіслані ОСОБА_1 документи щодо проходження служби, видані силовим міністерством росії, додані ним до заяви щодо продовження виплати пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, ст.26 Конституції України визначає, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення в Україні регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з ст.1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби):

а) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу;

б) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту;

в) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України;

г) особи начальницького і рядового складу державної пожежної охорони, особи начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;

д) громадяни інших держав із числа військовослужбовців збройних сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства цих держав, які постійно проживають в Україні, і відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, їх пенсійне забезпечення здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої вони проживають;

е) особи, зазначені у статтях 3 і 4 цього Закону;

є) особи із числа військовослужбовців строкової служби та члени сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, у передбачених цим Законом випадках;

ж) державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах;

з) особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України.

Положеннями ст.12 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається:

а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону;

б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Особам, які є особами з інвалідністю внаслідок війни, пенсія на визначених у цьому пункті умовах призначається незалежно від віку;

в) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей";

г) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які займали посади льотного складу та плаваючого складу підводних човнів Збройних Сил не менше 20 років, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону. Згідно з ст. 49 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ пенсії військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей призначають районні (міські) органи соціального забезпечення, а особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей - органи пенсійного забезпечення Міністерства оборони України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, Головного управління командуючого Національною гвардією України, Управління державної охорони, інших військових формувань, Служби безпеки України і Міністерства внутрішніх справ України.

Статтею 52 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Витрати на доставку пенсії здійснюються за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з ст.62 Закону №2262-ХІІ пенсії звільненим зі служби особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не призначаються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 (далі Порядок).

Саме цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян"

Згідно з вимогами п.1, 2 розділу І Порядку військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган, що призначає пенсію).

Призначення і виплата пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, здійснюється органом, що призначає пенсію, визначеним постановою правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки та м. Севастополя", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за № 804/25581.

Заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Отже, для призначення пенсії за вислугу років уповноважені органи, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повинні надати органу, що призначає пенсію, документи, на підставі яких можливе здійснення такого призначення.

Поряд з цим суд враховує, що 13.03.1992 в місті москва підписано Азербайджаном, російською федерацією, Білоруссю, Таджикистаном, Вірменією, Туркменістаном, Казахстаном, Узбекистаном, Киргизстаном, Україною та Молдовою Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка базується на територіальному принципі.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі також - Угода) визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від 26.03.2008 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведенні положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а від 17.06.2020 у справі №646/1911/17, від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 та від 06.07.2020 у справі № 345/9/17.

В межах спірних правовідносин питання зарахування періодів військової служби при призначенні пенсії за вислугу років на території російської федерації позивачеві не є спірним. Позивач вважає протиправним непостановку його на пенсійний облік, як військового пенсіонера, до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, починаючи з 01.08.2023.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та на час спірних відносин і розгляду справи не припинений та не скасований.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м.москві. Ця постанова набрала чинності 02.12.2022.

Починаючи з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

За результатами письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав стосовно рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, зазначений міжнародний договір України припинив свою дію для України 19.06.2023.

Суд враховує, що ч.2 ст.13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач є громадянином російської федерації, пенсія за вислугу років якому призначена та по 28.02.2022 виплачувалася на території російської федерації, і станом на момент виходу України з Угоди та в означений у позовних вимогах період про необхідність постановки його на облік відповідача з 01.08.2023, позивач не набув жодних пенсійних прав на території України.

Судом досліджено, що 04.10.2021 позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про виплату йому пенсії або грошової допомоги на банківський рахунок за місцем проживання в смт.Зарічне Рівненської області.

При цьому, станом на час подачі такої заяви він був отримувачем пенсії за вислугу років, яка йому призначена російською федерацією.

Згідно з наявними у матеріалах справах доказами, інші заяви позивача, що стосуються постановки його на пенсійний облік відповідача як військового пенсіонера на території України та виплати пенсії на території України, подані позивачем у 2023 році, тобто лише після припинення виплати пенсії 28.02.2022 на території російської федерації.

У листі від 03.11.2023 №1700-0307-8/95177 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомляло позивача, що 25.11.2021 пенсійний орган звертався до центру соціального і пенсійного забезпечення військкомату м.ростов-на-дону російської федерації про надіслання пенсійної справи за фактичним місцем проживання позивача. Однак, станом на 03.11.2023 відповіді на запит не надано.

Суд зауважує, що заяви про призначення пенсії та про взяття на облік і запити щодо отримання пенсійної справи з органу пенсійного фонду рф за своєю сутністю заяви не є взаємопов`язаними. Заява про призначення пенсії подається у випадку, коли особа набула право на пенсійне забезпечення та звертається з приводу його призначення до пенсійного органу. Заява про взяття на облік і запит пенсійної справи подається у випадку, коли особа вже перебуває на пенсійному обліку та просить перевести її пенсійну справу на облік до іншого територіального органу пенсійного фонду за місцем проживання.

Стосовно заяви позивача від 04.10.2021, то суд враховує, що іноземці, зокрема і громадяни рф, мають право на пенсійне забезпечення в України відповідно до чинних норм законодавства.

Разом з цим, ані національним законодавством України, ані міжнародними або двосторонніми угодами не була передбачена можливість отримання пенсійного забезпечення одночасно в двох країнах.

При цьому, на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою щодо постановки на пенсійний облік як військового пенсіонера від 19.09.2023 Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення була нечинною.

За наведеного у сукупності, суд дійшов висновку, що підстави для постановки на пенсійний облік Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області громадянина російської федерації ОСОБА_1 , пенсія за вислугу років якому призначена відповідно до законодавства такої іноземної держави, лише з огляду на місце реєстрації фактичного проживання такої особи в Україні, у відповідача були відсутні.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя С.А. Борискін