Справа № 501/3014/23
Суддя: Тордія Е. Н.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24 січня 2024 року Єдиний унікальний № 501/3014/23 Провадження № 2-а/501/1/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

номер справи 501/3014/23 провадження 2-а/501/1/24

у складі: головуючого - Тордія Е.Н. секретаря судових засідань Карпової Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішень суб`єкту владних повноважень (постанов) у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справ, -

участь у справі приймали: представник позивача Кучеренко Г.А.,

представник відповідача Ковальчук В.М.,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин та позицій сторін.

03 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішень суб`єкту владних повноважень (постанов) у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справ. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначена цивільна справа була передана для розгляду судді Смрнову В.В.

На підставі розпорядження керівника апарату Іллічівського міського суду Одеської області від 06 листопада 2023 року № 76 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішень суб`єкту владних повноважень (постанов) у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справ призначено до повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з тривалою хворобою судді Смірнова В.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2023 року позовна заява передана в провадження судді Тордія Е.Н.

В обгрунування позовних вимог позивач зазначив , що постановою в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Золотарьова С.Б. від 30 червня 2023 року № 000671 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ухилення від проходження габаритно-вагового контролю та накладено штраф в сумі 51 000 .00грн. З даною постановою він не згоден за таких підстав.

Згідно вказаної постанови 02 травня 2023 року oб 11 год. 30 хв. вантажним автомобілем RENAULT АЕ 430 державний номер НОМЕР_1 , який згідно ГСЦ МВС довідки належить ОСОБА_1 , з причепом Blumhard 42.24 Е, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , здійснено проїзд WIM - комплексу розташованого на а/д М-05, Київ-Одеса, км.447+000 - км.448+000 у напрямку м. Одеса з номерним знаком, що не належить зазначеному транспортному засобу. (в порушення п.п.в) п.2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2021 року № 1306), що унеможливлює ідентифікацію зазначеного вантажного автомобіля за реєстраційним номером та є ухиленням від проходження габаритно-вагового контролю у автоматично у режимі.

Вказаної постановою визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладений штраф в сумі 51000.00 грн.

Зауважує, що оспорювана постанова складена за ч. 3 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за якою відповідальність настає за порушення вантажовідправником вимог оформлення та внесення відомостей до товарно-транспортної накладної або інших визначених законодавством документів на вантаж. Отже, зазначення у вказаній постанові іншого нормативного акту ніж описаного складу порушення влече за собою її протиправність. Також зазначив,що він передав належний йому автомобіль RENAULT АЕ 430 державний номер НОМЕР_1 , який згідно ГСЦ МВС довідки належить ОСОБА_1 , з причепом Blumhard 42.24 Е, державний номер НОМЕР_2 в користування ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD з липня 2022 до 2025 року , тому він не є суб`єктом оспорюванного правопорушення.Разом з позовною заявою надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

З огляду на наведене, просить суд Постанову в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Золотарьова С.Б. від 30 червня 2023 року №000671 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням штрафу в сумі 51 000.00 грн. скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала до суду письмові пояснення з яких вбачається ,що працівники державної інспекції відділу державного контролю Державної служби України з безпеки на транспорті діяли в межах своєї компетенції.

Зазначила , що 30 червня 2023 року відносно позивача була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ухилення від проходження габаритно-вагового контролю та накладено штраф в сумі 51 000 .00грн. Дійсно при винесені постанови була допущена технічна помилка , в зазначенні нормативного акту . Звернула увагу, що фабула постанови відповідає правопорушенню, передбаченому частиною 3 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю) та не спростовує встановлений факт вчиненого правопорушення.

Стосовну факту передачі транспортного засобу в користування зазначила ,що позивачем не були виконанні в повнім мірі вимоги передбачені Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року №1197 , що в свою чергу привело до притягнення його до відповідальності, тому вважає доводи позовної заяви безпідставні , не доведені та такі що не підлягають задоволенню, виходячи з наданих письмових заперечень.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

03 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішень суб`єкту владних повноважень (постанов) у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справ. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначена цивільна справа була передана для розгляду судді Смирнову В.В.

05 вересня 2023 року по справі постановлена ухвала про відкриття провадження, призначено судове засідання на 16 жовтня 2023 року.

За заявою представника позивача Кучеренка Г.А. від 06 листопада 2023 року , на підставі розпорядження керівника апарату Іллічівського міського суду Одеської області від 06 листопада 2023 року № 76 позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішень суб`єкту владних повноважень (постанов) у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справ призначено до повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2023 року позовна заява передана в провадження судді Тордія Е.Н.

Матеріали справи передані в провадження судді Тордія Е.Н. 07 листопада 2023 року.

Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду, з якого вбачається, що даний позов, відповідно до квитанції про відправлення рекомендованого листа, поданий до суду 31 липня 2023 року. Згідно ТТН серії 12 ААД № 490932 від 19 липня 2023 року знаходився у рейсі з м. Києва до м. Івано-Франківськ і повернувся до м. Одеса 30 липня 2023 року. У зв`язку з наведеним просив поновити строк на звернення до суду.

Представник відповідача 27 вересня 2023 року , подані заперечення щодо позовних вимог. 22 грудня 2023 року надані додаткові пояснення.

Позивачем 16 жовтня 2023 року подано відповідь на відзив відповідача від 27 вересня 2023 року. 30 листопада 2023 року , 4 грудня 2023 року , 13 грудня 2023 року , 16 грудня 2023 року подані додаткові пояснення.

На запити суду отримані відповіді з Головного сервісного центру МВС від 8 грудня 2023 року , 3 січня 2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, дослідивши додані докази, прийшов до наступних висновків.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Постановою в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Золотарьова С.Б. від ЗО червня 2023р. №000671 мене притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.З ст. 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ухилення від проходження габаритно-вагового контролю та накладено штраф в сумі 51 000 .00грн.

13 липня 2023 року ОСОБА_1 було подано скаргу на постанову в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Золотарьова С.Б. від 30 червня 2023 року № 000671.

Зі скарги вбачається , що ОСОБА_1 оспорює притягнення його до адміністративної відповідальності з посиланням на помилку в зазначенні законодавчого акту , та того факту що він не є вантажноперевезником.

25 серпня 2023 року ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку звернення до суду , враховуючи той факт ,що постанова про відмову у задоволені його скарги надійшла йому надіслана 30 липня 2023 року , в цей час він перебував у відрядженні ,після її отримання 3 серпня 2023 року звернувся до позовом до суду.

З відповіді Державної служби України з безпеки на транспорті на скаргу від 24 липня 2023 року слідує, що фабула постанови відповідає правопорушенню, передбаченому ч. 3 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова містить технічну описку , яка не впливає на склад адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення від 30 червня 2023 року за № 000671 залишається без змін, а скарга без задоволення.

Матеріали справи містять : що транспортний засіб вантажний автомобіль RENAULT АЕ430, державний номер НОМЕР_3 , 21 липня 2022 року переданий фізичною особою ОСОБА_1 до ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD на період часу з 21 липня 2022 року по 21 липня 2025 року.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( серія НОМЕР_4 від 21 липня 2022 року вбачається ,що ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD не є власником вказаного транспортного засобу ( т.1 а.с. 77).

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ RENAULT АЕ430, державний номер НОМЕР_3 , типу вантажний власником зазначено: ОСОБА_1 , технічна операція виконана для видачі свідоцтва для виїзду за кордон, право користування визначено за ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD, належного користувача не зазначено( а.с. 87 т.1).

З відповіді Головного сервісного центру МВС слідує, що згідно з наявною станом на 18 грудня 2023 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформацією: 21 липня 2022 року на автомобіль RENAULT AE430, номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, сідловий тягач, 1998 року випуску, VIN-код НОМЕР_5 , ТСЦ № 5142 ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD, юридична адреса: м. Одеса, 21-й кілометр Старокиївської дороги, прим. № 424, за заявою власника було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон СТТ НОМЕР_6 на строк до 21 липня 2025 року; від імені власника автомобіля ОСОБА_1 заява про видачу зазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон до ТСЦ № 5142 подавалася довіреною особою - ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD . Інформація про особу, якій було доручено представляти у ТСЦ № 5142 вищевказане господарське товариство, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня.

Заява про видачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон СТТ НОМЕР_6 від 21 липня 2022 року, зберігається в ТСЦ № 5142.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до вимог ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За правпилами ч.2 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як на підставу пропуску строку звернення до суду позивач вказує, що отримав постанову про відмову у задоволені його скарги про скасування постанови від 30 червня 2023 року лише 30 липня 2023 року ,після повернення з відрядження. 3 серпня 2023 року звернувся з позовною заявою , тому прохав поновити строк звернення до суду .

Частиною 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З урахуванням наданих доказів суд вважає можливим поновити позивачу строк для звернення до суду .

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів -понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18т, строєні - 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7т або фактичною масою понад 24т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Частиною 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно ст. 279-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 статті 122-2,частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Позивач та його представник в судовому зсіданні зазначили ,що ОСОБА_1 в розумінні ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути відповідальною особою, оскільки він передав право користування транспортним засобом , що йому належить ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD , і саме керівництво ТОВ мало визначити належного користувача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача за приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України .

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила ,що даний вантажний автомобіль рухався у напрямку м. Одеса та здійснив проїзд приладу автоматичного зважування транспортних засобів у русі (WIM 49), розташованого на автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса, км 499+000, з номерними знаками, що не належать даним транспортним засобам, що унеможливлювало ідентифікацію зазначеного вантажного автомобіля у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача та напівпричепу.

З метою належного встановлення відповідальної особи до Головного сервісного центру МВС направлено відповідний запит та одержано відповідь від 19 червня 2023 року № 31/13177-13043- 2023, відповідно до якої станом на 19 червня 2023 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів: автомобіль RENAULT АЕ430, номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, сідловий тягач, 1998 року випуску, VIN-код: НОМЕР_7 з 25 жовтня 2018 року по теперішній час зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ; до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносилась інформація про належного користувача зазначеного транспортного засобу в Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197.

В судовому засіданні представник позивача , як на підстави звернення до суду посилався на зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відсутність доказів вчинення вказаного порушення , помилку в зазначені законодавчого акту, так і на той факт, що транспортний засіб не перебуває в його користуванні.

Перевіривши представлені позивачем докази , суд дійшов висновку що позивачем не надано допустимих та належних доказів того , що ним в установленому порядку проведена реєстрація належного користувача, відповідно до умов Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197.

Так , з відповіді Головного сервісного центру МВС на запит суду слідує, що згідно з наявною станом на 18 грудня 2023 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформацією: 21 липня 2022 року на автомобіль RENAULT AE430, номерний знак НОМЕР_1 , вантажний, сідловий тягач, 1998 року випуску, VIN-код НОМЕР_5 , ТСЦ № 5142 ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD, юридична адреса: м. Одеса, 21-й кілометр Старокиївської дороги, прим. № 424, за заявою власника було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон СТТ НОМЕР_6 на строк до 21 липня 2025 року; від імені власника автомобіля ОСОБА_1 заява про видачу зазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу для поїздки за кордон до ТСЦ № 5142 подавалася довіреною особою - ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD .

За правилами ст. 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 279-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Доказів того , що позивач при передачі транспортного засобу , яким він є власник в користування, в даному випадку ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD , звернувся до центру МВС з заявою про внесення відомостей про належного користувача суду не надав.

В свою чергу, за приписами ст.279-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко регламентований порядок звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в разі передачі автомобіля третім особам, який передбачає або особисте звернення особи, що керувала транспортним засобом до органу із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів звернення посадових осіб ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD у встановлений строк до відповідача із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року №1197закріплено, що цей Порядок визначає процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Так, пунктом 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок ведення ЄДРТЗ) унормовано, що до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично - дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

Згідно пункту 4 Розділу II Порядку ведення ЄДРТЗ, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачею тимчасового реєстраційного талона тощо.

Згідно із пунктами 15, 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 N1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Порядок N 1388) вбачається, що: - всі дії щодо проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах; - за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Відповідно до пункту 3 Порядку N 1197, підставами для внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача є, зокрема, оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Згідно з пунктом 36 Порядку N 1197, внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі тимчасового реєстраційного талона, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою належного користувача.

Внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

Зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком N1197.

Водночас, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення, викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Посилання позивача та його представника, що на час скоєння правопорушення транспортний засіб був зареєстрований за ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD , що і є підтвердження належного користувача суд не може прийняти до уваги, оскільки з картки реєстрації ТЗ вбачається ,що власник транспортного засобу ОСОБА_1 , ТОВ «LIDER-SERVIS» LTD видано тимчасове свідоцтво про реєстрацію для поїздки за кордон, належний користувач не визначений.

Отже, дане свідоцтво видане сервісним центром МВС саме як документ, що підтверджує право пересування транспортного засобу за кордоном, і не може слугувати належним доказом на підтвердження належного користувача транспортного засобу під час пересування дорогами України.

До того ж, відповідно до пункту 5 Порядку №1197, відомості про належного користувача до ЄДРТЗ вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) веб-додаток, розміщений на офіційному веб- сайті Головного сервісного центру МВС; 3) Єдиний державний веб-портал електронних послуг.

Отже, у разі, якщо належний користувач не звертається до сервісного центру МВС з відповідною заявою, згідно пункту 24 Порядку №1197, особа, за якою зареєстрований транспортний засіб або представник юридичної особи не позбавлений можливості внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача через веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС або через Єдиний державний веб-портал електронних послуг особисто, що встановлено пунктом 5 Порядку №1197.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які зазакономмають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2статті 74 КАС України).

За приписами частин 1,2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає правильним що відповідачем було вірно визначено суб`єкта правопорушеня - ОСОБА_1 , який як власник транспортного засобу мав переконатися , що відомості про належного користувача внесені до ЄДРТЗ та у разі відсутності таких даних звернутися до сервісного центру МВС щодо їх внесення.

Відповідно до частини 1статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ізстаттею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 242 Кодексу адмінстративного судрочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Висновок суду.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку , системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 20, 77, 78, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 132-1, 279-5, 300-2, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування рішень суб`єкту владних повноважень (постанов) у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справ - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя