Справа № 580/12139/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року справа № 580/12139/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду Чернігівській області від 23.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 16 серпня 2022 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням відомостей про заробітну плату у довідках виданих ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва" рф від 06.09.2022 № СА/181, від 06.09.2022 № СА/182, від 06.09.2022 № СА/183, від 06.09.2022 № СА/184, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Додатково просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1073 грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп., пропорційно задоволених позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 у справі № 580/1191/23 підтверджене право позивача на зарахування до його страхового стажу періодів роботи на ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Зверева". На виконання вказаного рішення суду пенсійний орган призначив позивачу пенсію за віком з 16.08.2022, зарахувавши вищезазначені періоди до його страхового стажу, однак не врахував суми заробітної плати позивача під час обчислення розміру пенсії, зокрема час роботи у рф до серпня 2022 року врахований за нульовим значенням.

Позивач вважає рішення про відмову у перерахунку пенсії протиправним та зазначає, що із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати, отриманої у ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Зверева" повторно подав раніше подані із заявою про призначення пенсії довідки для нарахування пенсії від 06.09.2022 № СА/181-СА/184.

Ухвалою від 22.12.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.01.2024 відповідач-1 подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначив при цьому, що Головне управління на даний час не має змоги направити до органів Пенсійного фонду Російської Федерації запит на предмет відповідності виданих довідок у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться на території Російської Федерації, а Акціонерне товариство "Укрпошта" з 24.02.2022 тимчасово припинило приймання всіх міжнародних відправлень до Російської Федерації та республіки Білорусь. Крім того вказав, що з 1 січня 2023 року Російська Федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. Зазначив, що врахувати заробітну плату для обчислення пенсії на підставі архівних довідок не можливо, оскільки відсутній акт зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсії та відсутній апостиль, у зв`язку із чим рішення від 23.11.2023 про відмову в перерахунку пенсії за віком вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, а позовні вимоги позивача безпідставними.

16.01.2024 представник відповідача-2 подав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що внаслідок виходу з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, вказана Угода припинила дію з 19.06.2023 щодо взаємовідносин України з іншими державами-учасницями вказаної угоди, тому, як зазначає представник відповідача-2, на осіб, які працювали в Росії після 01.01.1992, не поширюються норми Угоди від 13.03.1992 щодо врахування при призначенні пенсії російського стажу та заробітку.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу, представник відповідача-2 вважає, що позивач не довів склад та обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу, а тому вони не підлягають розподілу.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд з`ясував, що у рішенні від 16.06.2023 у справі № 580/1191/23 Черкаський окружний адміністративний суд встановив, що 21.10.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.10.2022 № 83 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (29 років). Встановлено, що страховий стаж позивача становить 25 років 8 місяців.

Підставою прийняття спірного рішення зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи у довідці від 09.09.2022 № 250/321, видана ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва", оскільки відсутнє підтвердження сплати страхових внесків на території РФ.

За наслідками розгляду справи № 580/1191/23 Черкаський окружний адміністративний суд визнати протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.10.2022 №83 про відмову у призначенні пенсії. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи на ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва": з 17.01.2005 до 17.06.2005, з 27.06.2005 до 27.06.2006, з 28.06.2006 до 24.06.2007, з 02.07.2007 до 23.06.2008, з 24.06.2008 до 23.07.2009, з 24.07.2009 до 12.05.2010, з 01.06.2010 до 10.05.2011, з 06.06.2011 до 10.05.2012, з 04.06.2012 до 13.05.2013, з 15.07.2013 до 01.06.2014, з 05.06.2014 до 11.05.2015, з 15.06.2015 до 16.06.2016, з 17.06.2016 до 30.09.2016, з 03.10.2016 до 31.12.2016, з 01.01.2017 до 30.06.2017, з 01.07.2017 до 09.09.2022, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.10.2022 № 16936 з доданими документами та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначило позивачу пенсію за віком з 16.08.2022, зарахувавши вищевказані періоди до страхового стажу позивача. Разом з тим, відповідно до алгоритму розрахунку (а.с. 28-32) пенсійний орган не врахував за вищевказані періоди заробітну плату позивача відповідно до довідок виданих ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва" рф від 06.09.2022 № СА/181, від 06.09.2022 № СА/182, від 06.09.2022 № СА/183, від 06.09.2022 № СА/184 та обрахував заробітну плати позивача за періоди роботи в російській федерації нулями.

21.10.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, в якій просив врахувати заробітну плату згідно наданих довідок. До заяви додав, серед іншого, довідки виданих ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва" рф від 06.09.2022 № СА/181, від 06.09.2022 № СА/182, від 06.09.2022 № СА/183, від 06.09.2022 № СА/184.

За наслідками розгляду заяви рішенням від 23.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, зазначивши, що відповідно до Закону України від 23.12.2022 "Про зупинення та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993", у відносинах, зокрема, з Російською федерацією зупинено дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993, ратифікованої Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР та протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, вчинено від імені України у м. Москва 28.03.1997 і ратифіковано Законом України від 03.03.1998 № 140/98- ВР. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року.

Вказане рішення відповідача-1 про відмову у перерахунку пенсії, позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 Угоди (у редакції чинній у період працевлаштування позивача у РФ), для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що при обчисленні пенсії враховується заробітна плата отримана працівником у періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Суд врахував, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 у справі № 580/1191/23, яке набрало законної сили 18.07.2023, підтверджене право позивача на зарахування до страхового стажу періодів його роботи на ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва": з 17.01.2005 до 17.06.2005, з 27.06.2005 до 27.06.2006, з 28.06.2006 до 24.06.2007, з 02.07.2007 до 23.06.2008, з 24.06.2008 до 23.07.2009, з 24.07.2009 до 12.05.2010, з 01.06.2010 до 10.05.2011, з 06.06.2011 до 10.05.2012, з 04.06.2012 до 13.05.2013, з 15.07.2013 до 01.06.2014, з 05.06.2014 до 11.05.2015, з 15.06.2015 до 16.06.2016, з 17.06.2016 до 30.09.2016, з 03.10.2016 до 31.12.2016, з 01.01.2017 до 30.06.2017, з 01.07.2017 до 09.09.2022.

Суд також врахував, що на виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначило пенсію за віком, зарахувавши вищевказані періоди до страхового стажу позивача. Разом з тим, відповідно до алгоритму розрахунку (а.с. 28-32) пенсійний орган не врахував за вищевказані періоди в російській федерації заробітну плату позивача та обрахував її нулями. Крім того, відповідач-1 відмовив позивачу у перерахунку пенсії та не врахував надані довідки для нарахування пенсії з підстав набрання чинності Законом України від 23.12.2022 "Про зупинення та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993", та необхідності проставлення на поданих довідках апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Оцінюючи вказане рішення відповідача-1, суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 6 Угоди заробітна плата за вищевказані періоди роботи позивача в рф, які зараховано до його страхового стажу, має бути врахована під час обчислення пенсії позивача. Суд врахував, що довідки ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва" рф від 06.09.2022 № СА/181, № СА/182, № СА/183, № СА/184 скріплені підписами посадових осіб та печатками роботодавця та не викликають сумнівів у їх достовірності. Крім того вказані довідки містять відомості, відповідно до яких роботодавець підтверджує, що за вказані у довідках періоди роботи всі відрахування до пенсійного фонду РФ здійснювались в установленому порядку. В свою чергу неможливість органами Пенсійного фонду України звернутись до органів Пенсійного фонду Російської федерації для перевірки відомостей, зазначених у наданих довідках про розміри заробітної плати позивача не може слугувати підставою для не врахування сум заробітку під час обчислення пенсії, оскільки відповідні періоди роботи позивача в РФ зараховані до його страхового стажу, у зв`язку із чим мають також бути враховані відомості про розміри заробітної плати, в силу прямих приписів ч. 3 ст. 6 Угоди.

Доводи відповідачів щодо неможливості перерахунку пенсії позивача з урахуванням відомостей про заробітну плату згідно вищевказаних довідок з огляду на прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана Постанова КМУ набрала чинності лише 02.12.2022, натомість у період роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на обчислення пенсії із заробітної плати, отриманої за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. При цьому суд зазначає, що за наявності чинних у період роботи позивача положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у врахуванні сум заробітної плати під час обчислення пенсії.

Щодо доводів представників відповідачів про необхідність апостилювання довідок ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва" рф від 06.09.2022 № СА/181, № СА/182, № СА/183, № СА/184 з підстав набрання чинності Законом України № 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року", суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення.

Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін і доказовою силою офіційних документів.

Суд встановив, що відповідно до розписки-повідомлення від 21.10.2022 № 16936 (а.с. 18), позивач подавав вказані довідки під час первинного звернення до органів пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто у період дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, у зв`язку із чим вищевказані довідки мають бути враховані як офіційні документи, які користуються на території України доказовою силою офіційних документів.

Суд зазначає, що за наявності чинних у період звернення позивача за призначенням пенсії положень вказаної Конвенції, позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із подальшим набранням чинності Законом України № 2783-IX.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про протиправність рішення відповідача-1 щодо неврахування під час обчислення пенсії позивача відомостей про його заробітну плату за періоди роботи в РФ згідно поданих довідок.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у цьому випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (як орган у якому позивач перебуває на пенсійному обліку та який здійснює нарахування і виплату пенсії) здійснити позивачу з 16.08.2022 (дати призначення пенсії) перерахунок та виплату пенсії з урахуванням заробітної плати згідно з довідками ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва" рф від 06.09.2022 № СА/181, від 06.09.2022 № СА/182, від 06.09.2022 № СА/183, від 06.09.2022 № СА/184.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат з правничої допомоги, суд враховує таке.

У позовній заяві представник позивача просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України такі витрати належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ст. 134 КАС України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 6-7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав суду договір про надання правової допомоги від 07.12.2023 № 01-14/63 відповідно до п. 8 якого гонорар складає 10000 грн, Акт прийому-передачі наданих послуг від 14.12.2023, в якому зазначено детальний опис робіт, та платіжну інструкцію № @2PL874454 від 13.12.2023 на суму 10000,00 грн.

Оцінюючи співмірність заявленого адвокатом розміру відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт, а також їх обґрунтованість та пропорційність, у сукупності із наданням оцінки критеріям складності справи та виконаних адвокатом робіт а також часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд зазначає, що предмет цього спору відноситься до справ незначної складності, та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт з огляду на наявність практики національних судів зі спірних правовідносин, у зв`язку із чим, виходячи із критеріїв співмірності, обґрунтованості та пропорційності, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для відшкодування на користь позивача частини заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 2000 грн, які належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-1 та 2 у рівних частинах.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-1 та 2 у рівних частинах.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 23.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 16.08.2022 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року з урахуванням відомостей про заробітну плату у довідках ПАТ "Красногірський завод ім. С.О. Звєрєва" рф від 06.09.2022 № СА/181, від 06.09.2022 № СА/182, від 06.09.2022 № СА/183, від 06.09.2022 № СА/184.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач-1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83А, );

3) відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 22.01.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК