Справа № 420/25691/23
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Врони А.В.,

відповідача Шевченко Т.С.,

представника третьої особи Чорноморченко А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, третя особа товариство з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, третя особа товариство з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» про визнання протиправною та скасування постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 25.08.2023 винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., на виконання виконавчого листа №1519/2-1157/11 від 17.01.2023, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою з боку ОСОБА_1 шляхом знесення, демонтування самочинно побудованих та реконструйованих ОСОБА_1 нежилих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази визначення додаткових витрат виконавчого провадження. Також, звертає увагу на матеріали виконавчого провадження № 72092789 в межах яких державним виконавцем Малиновського ВДВС у м. Одесі винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2012, на підставі самостійного виконання боржником.

Ухвалою суду від 07.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено, розгляд справи за правилами спрощеного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід.

Ухвалами суду від 14.12.2023, 20.12.2023 року відкладено розгляд справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що доводи позивача про повне добровільне самостійне виконання боржником рішення суду спростовуються доводами його скарги на дії приватного виконавця, в якій він фактично підтверджує вчинення приватним виконавцем дій примусового характеру.

У відповіді на відзив позивач звертає увагу на те, що боржник почав здійснення демонтажних робіт, для виконання яких залучено підрядну організацію ТОВ «Автогаз Торг», та самостійного виконав рішення суду.

У наданих третьою особою поясненнях, представник останньої зазначає, що додані до позову договори укладені із фізичними особами, та не мають необхідних додатків, відсутність яких вказує на відсутність реальності здійснення зазначених у договорах операцій.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 по справі № 1519/2-1157/11 зобов`язано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з боку ОСОБА_1 шляхом знесення, демонтування самочинно побудованих та реконструйованих ОСОБА_1 нежилих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання рішення суду в межах виконавчого провадження №70915901 відповідачем винесено наступні постанови від: 25.08.2023 про відкриття виконавчого провадження; 28.02.2023, 20.03.2023 про накладення штрафу; 12.04.2023, 05.07.2023, 12.07.2023, 04.08.2023 про залучення працівників органів внутрішніх справ; 12.04.2023 про залучення суб`єкта господарювання для проведення виконавчих дій; 07.06.2023 про залучення експерта, спеціаліста у виконавчому провадженні; 21.06.2023, 25.08.2023 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження; 11.07.2023 про відкладення проведення виконавчих дій; 28.08.2023 про закінчення виконавчого провадження.

Позивач вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1, 3, 5, ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно положень ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Відповідно до п. 2 Розділу VI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

05.04.2023 між приватним виконавцем Шевченко Т.С. та ТОВ «Центр демонтажних технологій» було укладено договір підряду № 5/01-12 предметом якого був комплекс робіт із знесення та демонтажу самочинно побудованих та реконструйованих нежилих приміщень та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 309 кв. м.

Актом приймання виконаних робіт підтверджено виконання робіт за травень серпень 2023 року.

Згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, загальна вартість виконаних робіт складає 400 000 грн.

Як наслідок, в межах виконавчого провадження №70915901 відповідачем 25.08.2023 винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, надіслану стягувачу 25.08.2023.

Суд не бере до уваги доводи позивача винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 72092789, за заявою боржника про добровільне виконання, оскільки останнє було відкрито на виконання рішення суду в частині зобов`язання ОСОБА_1 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку територіальної громади міста Одеси, площею 423кв.м. шляхом знесення самочинно реконструйованих та добудованих нежилих приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу на те, що виконавчі провадження №70915901 та №72092789 не пов`язані між собою, оскільки за ВП №70915901 стягувачем є ТОВ «Одеський завод будівельно-обробних машин», а за ВП №72092789 стягувачем є Одеська міська рада.

Крім того, постанова державного виконавця від 03.07.2023 про закінчення виконавчого провадження, винесена після актів від 20.02.2023, 28.02.2023, 20.03.2023 про невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку складених в межах провадження ВП №70915901.

Матеріали справи містять договір №47/2 від 12.04.2023 з ТОВ «АВТОГАЗ-ТОРГ», із доданим кошторисом на демонтажні роботи.

Позивачем надано укладені наступні договори будівельних робіт: №1 від 11.04.2023 з ОСОБА_2 (акт від 16.04.2023); №2 від 20.04.2023 з ОСОБА_3 (акт від 29.05.2023); №3 від 14.04.2023 з ОСОБА_4 (акт від 30.05.2023); №4 від 12.04.2023 з ОСОБА_5 (акт від 04.06.2023); №5 від 25.04.2023 з ОСОБА_6 (акт від 09.06.2023); №6 від 17.04.2023 з ОСОБА_7 (акт від 08.06.2023); №7 від 25.05.2023 з ОСОБА_6 (акт від 25.05.2023)

Водночас суд звертає увагу на те, що матеріали виконавчого провадження відкритого 02.02.2023, містять лише договір будівельних робіт №1004 від 10.04.2023, та не містить вищезазначених договорів, або ж інших докази, які підтверджують наміри добровільного виконання боржником рішення суду.

Доводи позивача про невідповідність формальним вимогам акта відповідача від 14.04.2023, а також дій відповідача щодо віднесення договору підряду до категорії адміністративно-господарської діяльності у невідповідності до Правил номенклатури справ приватного виконавця, суд вважає непереконливими з огляду на те, що вони не спростовують вчинення відповідачем дій з примусового виконання рішення та здійснення робіт по знесенню будівлі за вказаним договором підряду.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни, третя особа товариство з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин» про визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О. Хурса