Справа № 400/3464/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2024 року

м. Київ

справа №400/3464/23

адміністративне провадження № К/990/43044/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі № 400/3464/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління щодо не проведення позивачу з 01 вересня 2013 року перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 26 червня 2020 року №12/4021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року по справі №484/1989/15-а, за посадою юрисконсульта 201 зенітного ракетного полку;

- зобов`язати Головне управління повторно розглянути заяву позивача від 17 березня 2023 року про проведення йому з 01 вересня 2013 року перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 26 червня 2020 року №12/4021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року у справі №484/1989/15-а провадження №2- а/484/3/17, за нормами, чинними на 01 вересня 2013 року, за посадою юрисконсульта 201 зенітного ракетного полку;

- зобов`язати Головне управління провести позивачу з 01 вересня 2013 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 26 червня 2020 року №12/4021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року у справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, за нормами, чинними на 01 вересня 2013 року, за посадою юрисконсульта 201 зенітного ракетного полку;

- зобов`язати Головне управління прийняти відповідне рішення (розпорядження) про перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 вересня 2013 року відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 26 червня 2020 року №12/4021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року у справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, за нормами, чинними на 01 вересня 2013 року, за посадою юрисконсульта 201 зенітного ракетного полку;

- зобов`язати Головне управління виплатити різницю перерахованої пенсії за вислугу років позивачу з 01 вересня 2013 року відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 26 червня 2020 року №12/4021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року у справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, за нормами, чинними на 01 вересня 2013 року, за посадою юрисконсульта 201 зенітного ракетного полку, з урахуванням раніше виплачених сум, однією сумою.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні з 01 вересня 2013 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 26 червня 2020 року №12/4021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року у справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, за нормами, чинними на 01 вересня 2013 року, за посадою юрисконсульта 201 зенітного ракетного полку.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 з 01 вересня 2013 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 26 червня 2020 року №12/4021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2017 року у справі №484/1989/15-а провадження №2-а/484/3/17, за нормами, чинними на 01 вересня 2013 року, за посадою юрисконсульта 201 зенітного ракетного полку, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погодившись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення з урахуванням виключних підстав касаційного оскарження передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У встановлений судом строк скаржником виконано вимогу ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху та усунуто зазначені в ній недоліки.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В касаційній скарзі позивач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпунктів «а, в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та справа становить суспільний інтерес, має виняткове значення для позивача.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах, які розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження, залежить виключно від обставин конкретної справи, її значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Визначені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі має поставити на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Утім, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України. Посилання скаржника на існування обставин визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України має загальний характер, тому не може сприйматись, як виключний випадок.

Також Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховним Судом аналізуючи доводи та аргументи касаційної скарги взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, та судову практику щодо застосування норм права.

Крім того, варто зауважити, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, а виключних підстав для касаційного оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, передбачених частиною п`ятою статті 328 КАС України скаржником у касаційній скарзі належним чином не обґрунтовано, суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі № 400/3464/23.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді А. І. Рибачук

Л. В. Тацій