Справа № 360/51/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 січня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/51/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Головченка Артема Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Служби судової охорони про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 10 січня 2024 року надійшов адміністративний позов адвоката Головченка Артема Олександровича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Служби судової охорони (далі - відповідач, ССО) з такими вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони щодо невидання наказу про встановлення позивачу щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року (включно) у розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;

2) зобов`язати Службу судової охорони здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової щомісячної винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року (включно) в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, з урахуванням попередньої виплаченої суми.

Ухвалою від 15 січня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху; запропоновано позивачу (представнику позивача) протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника): уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вимог щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року із зазначенням інших підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали від 15 січня 2024 року від представника позивача 19 січня 2024 року надійшла уточнена позовна заява та заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 19 січня 2024 року, в обґрунтування якої представником позивача зазначено, що станом на 19 січня 2024 року в Україні продовжує діяти воєнний стан в країні. Відповідно до довідки від 11 квітня 2023 року № 1201- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування позивача є АДРЕСА_1 . Фактичне місце роботи позивача розташовано по АДРЕСА_2 .

Представник позивача зазначає, що відповідно до статистики повітряних тривог в період з 19 липня 2022 року по 20 січня 2023 року в Дніпропетровській області оголошувалось повітряна тривога 776 разів, середньою тривалістю 50 хв. 48 сек. Тобто в період часу з 19 липня 2022 року по 20 січня 2023 року оголошувалося повітряна тривога в середньому по 4 рази на день тривалістю майже до 1 год.

У зв`язку з оголошення повітряної тривоги позивач вимушений був покинути місце роботи та послідкувати до найближчого укриття, яке розташовано за 500 метрів від робочого місця позивача та до відбою повітряної тривоги позивач знаходився в бомбосховищі. Крім цього в період часу з жовтня 2022 року по квітень 2023 року в місті Дніпро періодично було відсутнє електропостачання у зв`язку з постійними обстрілами критичної інфраструктури країною агресора, яка є російська федерація. Всі перелічені причини перешкоджали вчасно звернутися до суду за захистом порушених права позивача.

Щодо наведених підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Відповідно до правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22 та від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. Положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою «про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому до вимог щодо заробітної плати, які виникли до 19 липня 2022 року, відповідно до правового висновку, наведеного у пунктах 29, 33 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22, а також у пунктах 21-22 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, має бути застосована частина друга статті 233 КЗпП у редакції, чинній до 19 липня 2022 року.

Починаючи з 19 липня 2022 року, - дня набрання чинності Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, яким частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у новій редакції, законодавчо був визначений тримісячний строк звернення до суду.

Водночас, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами) карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) було встановлено з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У позовній заяві позивачем заявлені вимоги щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

З урахуванням вищенаведених правових висновків Верховного Суду, позовні вимоги щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року, яка за своїм змістом є складовою заробітної плати (грошового забезпечення), не обмежені будь-яким строком звернення до суду.

Строк звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 19 липня 2022 року по 20 січня 2023 року обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

В ухвалі від 15 січня 2024 року суд дійшов висновку, що перебіг тримісячного строку звернення до суду з позовними вимогами в частині нарахування та виплати додаткової щомісячної винагороди за період з 01 січня 2023 року по 20 січня 2023 року розпочався з дати отримання позивачем наказу від 01 листопада 2023 року № 648о/с «Про виплату додаткової винагороди співробітникам центрального органу управління та територіальних управлінь Служби судової охорони», та не сплив на дату подання позовної заяви до суду.

Проте, наказ від 01 листопада 2023 року № 648 о/с не стосується інших спірних періодів невиплати позивачу додаткової винагороди.

Суддя наголошує на тому, що грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір відомий особі, яка її отримує.

Отже, з дня отримання грошового забезпечення особою, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки у межах спірних правовідносин перебіг встановленого статтею 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду із позовними вимогами, які виникли починаючи з 19 липня 2022 року, почався під час дії карантину (до 30 червня 2023 року), то після закінчення карантину з наступного дня (01 липня 2023 року) потрібно обчислювати строк звернення до суду та його тривалість буде складати: кількість днів до закінчення карантину + визначений законом процесуальний строк. Тобто на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється.

Отже, строк звернення до суду в частині вимог щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з урахуванням положень пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України, у позивача розпочався з 01 липня 2023 року та сплинув 30 вересня 2023 року.

Однак до суду позивач звернувся з позовом 10 січня 2024 року, тобто після спливу тримісячного строку звернення до суду.

Розглядаючи питання поважності пропуску строку звернення в межах аргументів, наведених представником позивача, суд зазначає таке.

За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду застосування частини першої статті 121 КАС України, уперше сформульованою у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19, «правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки».

Тому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зауважує, що у численній практиці Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Щодо послання представника позивача на оголошення повітряної тривоги в період з 19 липня 2022 року по 20 січня 2023 року та на періодичну відсутність електропостачання з жовтня 2022 року по квітень 2023 року в місті Дніпро суд зазначає таке.

Суд звертає увагу позивача на те, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року в адміністративній справі № 990/115/22 зроблено висновок, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Водночас, такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Оголошення повітряної тривоги є обставиною, яка об`єктивно не залежить від позивача і дійсно перешкоджає зверненню у цей час, як до суду, так за отриманням правничої допомоги.

Однак представником позивача не доведено, яким чином оголошення повітряної тривоги в місті Дніпро в період з 19 липня 2022 року по 20 січня 2023 року та періодична відсутність електропостачання з жовтня 2022 року по квітень 2023 року перешкоджали позивачу звернутися до суду в межах тримісячного строку в період з 01 липня 2023 року по 30 вересня 2023 року.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що Дніпропетровська область не відносяться до територій, що є тимчасово окупованими, територій, що знаходяться в оточенні (блокуванні) та/або територій, на яких ведуться активні бойові дії. Періодичність та сукупна тривалість повітряних тривог не були такими, що могли перешкодити позивачеві звернутись за отримання правової допомоги та з позовом до суду.

Позивачем (його представником) не надано суду і доказів відсутності електроенергії такої тривалості (протягом декількох днів або ж тижнів) в перід з 01 липня 2023 року по 30 вересня 2023 року, щоб це завадило подати позов у встановлений законом строк.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в оновленій заяві про поновлення пропущеного строку позивачем не вказано на обставини непереборного і об`єктивного характеру, існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду, тому вказані позивачем обставини визнаються судом неповажними, а заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року підлягає поверненню внаслідок визнання судом вказаних в клопотанні про поновлення строку звернення до суду підстав неповажними (випадок, передбачений частиною другою статті 123 КАС України).

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Головченка Артема Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Служби судової охорони в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Служби судової охорони щодо не видання наказу про встановлення позивачу щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року (включно) в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; зобов`язання Служби судової охорони здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової щомісячної винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2022 року (включно) в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, з урахуванням попередньої виплаченої суми, повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.О. Пляшкова