Справа № 160/29728/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 13.11.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України зарахувати на момент переходу на службу у Національну поліцію України ОСОБА_1 стаж служби в податковій міліції з 26.12.1996 по 26.12.2005 до стажу служби в органах Національної поліції України, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до ч.1 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію", здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що служба в податковій міліції здійснювалась в порядку встановленому законодавством для осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, а тому повинна зараховуватися до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію».
Ухвалою суду від 16.11.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
20.11.2023р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає, що прирівнювання позивачем служби в органах податкової міліції до служби в органах внутрішніх справ є помилковим, адже суперечить нормам статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».
Станом на 25.01.2024р. до суду не надходили інші письмові заяви по суті.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з довідкою Департаменту внутрішньої безпеки НП України від 25.10.2023р. №379 в матеріалах особової справи старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України підполковника поліції ОСОБА_1 зазначено, що з 26.12.1996 до 26.12.2005 він проходив службу на різних посадах в підрозділах Управлінь податкової поліції Дніпродзержинської державної податкової адміністрації та податкової міліції Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинськ.
Наказом Департаменту від 21.02.2022 №103 о/с ОСОБА_1 відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» установлено стаж служби в поліції станом на 01 лютого 2022 року 09 років 11 місяців 21 день, без зарахування періоду проходження служби з 26.12.1996 до 26.12.2005 в підрозділах Управлінь податкової поліції Дніпродзержинської державної податкової адміністрації та податкової міліції Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську.
Також в листі зазначено, ураховуючи, що статтею 78 Закону закріплено вичерпний перелік видів служб та часу роботи, які зараховуються до стажу служби в поліції, а служба в підрозділах податкової міліції (поліції) в цьому переліку відсутня, правові підстави для її зарахування до стажу служби в поліції немає.
Вважаючи відмову відповідача з приводу обчислення стажу служби в поліції протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Відповідно до статті 19 Закону України від 04 грудня 1990 року №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон №509-XII, в редакції на момент проходження позивачем з 26.12.1996 до 26.12.2005 служби в підрозділах Управлінь податкової поліції Дніпродзержинської державної податкової адміністрації та податкової міліції Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Статтями 24, 26 Закону №509-XII визначалося, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію".
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.1998р. №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.
Приписами пунктів 3-6 частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень «Про Національну поліцію» зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби, необхідно враховувати суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби статусу такої служби.
Провівши аналіз повноважень, завдань та функцій податкової міліції та органів внутрішніх справ, суд приходить до висновку, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Отже, правовий статус служби в органах внутрішніх справ та служби в органах податкової міліції є тотожним.
Суд також зазначає, що питання наявності правових підстав для зарахування поліцейському стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції вже досліджувалося Верховним Судом.
Також, у контексті спірних правовідносин у справі №380/7750/20 Верховний Суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.
Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.
Отже вислугу років служби позивача в податковій міліції необхідно зарахувати до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», а тому відповідачем помилково не зараховано спірний стаж служби в податковій міліції до стажу служби в поліції.
Крім цього, суд враховує, що у рішенні Верховного суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що включає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, a y випадку невиконання, або неналежного виконання рішень не виникла б необхідність повторного звернення до суду, a здійснювалося примусове виконання рішення.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат, суд зазначає наступне.
Право позивача в цій частині ще не порушене, оскільки такий розрахунок може бути проведений лише після зарахування спірного періоду до стажу служби в поліції. Крім того, відсутні підстави вважати, що при зарахуванні позивачу спірного стажу відповідачем буде відмовлено у вчиненні таких дій.
Суд зазначає, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.
Отже, в цій частині позовні вимоги є передчасними, тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко