Справа № 711/539/24
Суддя: Казидуб О. Г.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/539/24
Номер провадження 2-а/711/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

22 січня 2024 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позовній заяві зазначено, що 07.12.2024 року працівники патрульної поліції винесли постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху ЕНА 01084732 від 07.12.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В резолютивній частині позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху ЕНА 01084732 від 07.12.2024 року.

В обґрунтування поновлення строку на оскарження постанови зазначає, що 24.02.2022 року в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 на території України було введено воєнний стан. Вищевказана обставина та постійні повітряні тривоги значно ускладнили підготовку позовної заяви та її вчасне подання, в зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі Серії БАБ № 177980.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що позовна заява, яка датована ним 17.01.2024 року, а надійшла до суду 22.01.2024 року (відповідно до штампу Придніпровського районного суду м. Черкаси), подана з пропуском строку, передбаченого ст.289 КУпАП, але з поважних причин, що дає підстави для поновлення пропущеного строку на оскарження постанови від 07.12.2023 року і прийняття позовної заяви до розгляду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями частини першої статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (частина третя статті 6 КАС України).

За змістом частин першої - третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, зокрема і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України", заява № 23436/03, пункти 22- 23).

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (№ 20347/03) зазначив, що право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності (пункт 35).

У пункті 41 рішення "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не зазначено коли саме йому стало відомо про постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху ЕНА 01084732 від 07.12.2024 року

щодо визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП .

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху ЕХА 01084732 від 07.12.2024 року.

Вважаю, що доводи позивача, з точки зору поважності причин пропуску строку звернення до суду, є необґрунтованими.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Звертається увага позивача на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 922/1467/20 зазначено, що закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Крім того, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків. Вимоги до позовної заяви передбачені статтями 160 та 161 КАС України.

Таким чином, особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви (її підписання, підтвердження повноважень представника тощо), в тому числі процесуальних строків її подачі.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви додано «скрін-шот» екрану мобільного телефону, з якого вбачається, що сплачено штраф в розмірі 510,00 грн. (Постанова ЕНА 01084732 від 07 грудня 2023 року, ст. 122 ч. 2 Поруш.водіями т/з правил проїзду перехресть, транспортний засіб: Subaru Smpreza, Номер: НОМЕР_1 ; Місце вчинення: Черкаська, Черкаси, Шевченка; Дата вчинення правопорушення: 07.12.2023.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що наявні підстави для повернення позову у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних на те причин. Обставини, які зазначені у позовній заяві про поновлення пропущеного строку щодо звернення до суду з позовом не є тими обставинами, які можливо вважати непереборними та такими, що унеможливили своєчасне звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

А тому, вважаю, що позивачем не наведено поважних причин, які б унеможливили його звернення до суду в межах установленого КАС України строку, а обставини, на які він посилається, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації ним свого права на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. Крім того, будь-яких інших обставин щодо поважності причин пропуску процесуального строку, позивачем не наведено. Отже, у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду слід відмовити, а позовну заяву повернути позивачу.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 473/2236/17, від 30.08.2021 у справі № 500/485/20.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 5, 6, 44, 120, 122, 123, 268 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строків звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: О. Г. Казидуб