Справа № 627/648/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р.Справа № 627/648/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Данилко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 06.11.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Бугаєнко І. В., cмт. Краснокутськ, повний текст складено 06.11.23 року по справі № 627/648/23

за позовом ОСОБА_1

до інспектора Сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВПГУ НПВ у Харківській області старшого сержанту поліції Пушкар Романа Володимировича

про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до інспектора Сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВПГУ НПВ у Харківській області старшого сержанту поліції Пушкар Романа Володимировича, в якому з урахуванням уточненого позову, просить суд:

- скасувати постанову інспектора Сектору поліцейської діяльності №2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції Пушкар Р.В. серії ЕАС № 7270311 від 02.07.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536 грн. 80 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою інспектора поліції Сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Пушкар Романа Володимировича, серії ЕАС №7270311 від 02.07.2023 року ОСОБА_1 було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн., за ч.1 ст. 121-3 КУпАП за те, що 02.07.2023 року о 22 год. 33 хв. за адресою: смт Краснокутськ вул. Миру 127, водій керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , у якого номерний знак неосвітлений в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості чи перевернутий, чим порушив вимоги п.2.9.(в) ПДР. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки 02.07.2023 року о 22 год. 42 хв., позивач по справі не був зупинений Інспектором поліції по вулиці Миру № 127 за нібито порушення вимог Правил дорожнього руху України. Вважає, що постанова не відповідає дійсності, а саме помилково вказана адреса розгляду справи смт. Краснокутськ, вул. Миру №127. Зазначає, що постанова була складена на вул. Перемоги і позивач не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, бо розгляду не було проведено. Крім того, в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7270311 від 02.07.2023 року не вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 06.11.2023 року у справі № 627/648/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 06.11.2023 року у справі № 627/648/23 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не міг відмовити в позові з підстав неналежності відповідача, не обговоривши попередньо це питання зі сторонами. З`ясувавши хто є належним відповідачем у справі, суд мав би вирішити питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача відповідно до вимог ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 02 липня 2023 року інспектором Сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВПГУ НПВ у Харківській області старшим сержантом поліції Пушкарем Романом Володимировичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7270311, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн. за те, що 02.07.2023 року о 22 год. 33 хв. за адресою: смт Краснокутськ вул. Миру 127, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , у якого номерний знак неосвітлений в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості чи перевернутий, чим порушив вимоги п.2.9.(в) ПДР.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7270311 від 02.07.2023 року, звернувся з позовом до суду.

Відмовивши у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за частинами 1 та 2 ст. 121-3 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 121-3 КУпАП, працівники відповідних органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а не як самостійний суб`єкт владних повноважень.

Отже, відповідні працівники не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а.

За вказаними висновками Верховного Суду у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів встановила, що позивачем заявлені позовні вимоги до інспектора Сектору поліцейської діяльності № 2 Богодухівського РВПГУ НПВ у Харківській області старшого сержанту поліції Пушкар Романа Володимировича, тобто до неналежного відповідача.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

У відповідності до ч.ч. 3-4 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.

Колегія суддів встановила, що в ухвалі Краснокутського районного суду Харківської області від 18.07.2023 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу було роз`яснено, що належним відповідачем/співвідповідачем у даній справі є відповідний орган (підрозділ) Національної поліції. Однак позивачем при подачі заяви про усунення недоліків на виконання ухвали Краснокутського районного суду Харківської області від 18.07.2023 року не було заявлено згоди про залучення до участі у справі належного відповідача.

За правилами частини сьомої статті 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права, зокрема, була висловлена Верховним Судом у постановах від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18 та 19.04.2022 у справі №400/3989/19, від 28.11.2019 року у справі №826/12172/18 та від 18.06.2020 року у справі №824/245/19-а.

В силу приписів статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення. В той же час, суд апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги частини сьомої статті 48 КАС України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача.

Отже, враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності у суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, за умови неможливості його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте вже до належного відповідача.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Краснокутського районного суду Харківської області від 06.11.2023 року у справі № 627/648/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 06.11.2023 року по справі № 627/648/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський