Справа № 300/4145/22
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2024 р. справа № 300/4145/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям», особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану », в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно за період з 01.03.2022 до дати ухвалення судом рішення по справі;
- зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01.03.2022 до дати ухвалення судом рішення по справі в розмірі 30 000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям», особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану », в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.
02.11.2022 через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків, якою усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 року відкрито провадження в даній адміністративній справі.
11.11.2022 через систему «Електронний суд» до Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву від Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, в якому відповідач заперечує щодо доводів викладених в позовній заяві та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
11.11.2022 через систему «Електронний суд» до суду від Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області надійшли клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та клопотання про зупинення розгляду справи.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 року в задоволенні клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відмовлено.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 року клопотання Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про зупинення провадження в даній адміністративній справі задоволено, а також зупинено провадження в адміністративній справі № 300/4145/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення певних дій до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22 (адміністративне провадження № Пз/990/4/22).
01.1.2023 року на адресу суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі від ОСОБА_1 .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 року поновлено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про визнання бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , проходить службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Івано-Франківській області на посаді заступник командира другого підрозділу охорони.
24.02.2022 війська Російської Федерації здійснили широкомасштабне вторгнення на територію України. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 , у зв`язку з військовою агресією Російської· Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в країні воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та оголошено про загальну мобілізацію.
В Указі зазначено: "Війковому командуванню (Генеральному штабу Збройних сил України, командуванням видів Збройних сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціальногозв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України , Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави».
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 6 «Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до пунктів 1 і 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) з 24.02.2022 на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Служби судової охорони, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беру безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку за місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової в нагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Однак, як стверджує позивач з моменту прийняття Постанови КМУ №168 від 24.02.2022 року і до дня звернення до суду він не отримував додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно.
Дана обставина згідно з частиною першою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України доказуванню не підлягає, як така, що визнається учасниками справи і в суду немає сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання.
Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся з даним позовом до суду.
Враховуючи відповідність цієї справи ознакам типової справи, визначеної Верховним Судом в ухвалі від 07.11.2022 в справі №260/3564/22, висновки, викладені в рішенні Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 06.04.2023, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023, що ухвалені в зразковій справі №260/3564/22, суд застосовує під час розгляду цієї адміністративної справи.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 160 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.
Відповідно до частин 1-2 статті 161 Закону України Про судоустрій і статус суддів, служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.
Частина 7 статті 161 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачає, що фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з частиною 1 статті 165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками (частина 2 статті 165 Закону №1402-VIII).
Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
В пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Згідно з Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384, в редакції до 25.05.2023 (надалі також - Порядок №384), винагорода належить до додаткових видів грошового забезпечення.
Проте, виплату зазначених коштів відповідач з 21.06.2022 не здійснював.
31.10.2022 наказом Державної судової адміністрації України №396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (надалі також - Порядок №396).
Згідно з пунктом 3 Порядку №396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.
За змістом пункту 4 Порядку №396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.
За імперативною нормою частини 2 статті 165 Закону №1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Системний аналіз пункту 2-1 постанови КМУ №168, в редакції на час спірних правовідносин, свідчить, що наявність у ДСА України права встановлювати порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги не є тотожним праву встановлювати розміри додаткових винагород.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, до спірних правовідносин слід застосовувати норми постанов Кабінету Міністрів України, а не Порядку №396, який прийнятий на виконання Постанови №168, проте суперечить їй у відповідній частині.
Підставами невиплати позивачу додаткової винагороди відповідач зазначає відсутність в кошторисі установи відповідних коштів. Покликається на статтю 51 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.
Однак, право на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, передбачене Постановою №168, підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції, та не може бути обмежене через відсутність відповідних коштів, доки її виплата передбачена законодавством. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року в справі "Кечко проти України").
Конституційний Суд України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 неодноразово вказував, на необхідність виконання державою зобов`язань щодо виплати встановлених законодавством заробітної плати, пенсій та інших виплат, що фінансуються з державного бюджету.
Таким чином, відсутність у затвердженому кошторисі видатків на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою №168, не може бути підставою для невиплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, яка є складовою грошового забезпечення позивача.
Пунктом 15 Порядку №384 передбачено, що грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог частини другої цієї ж статті Кодексу суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Щодо вимоги про розрахунок до дати ухвалення судом рішення у цій справі то суд зазначає таке.
Підсумовуючи вищенаведене суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Наявною в матеріалах справи квитанцією від 01.11.2022 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із даним позовом у розмірі , відтак підлягає стягненню із відповідача на користь позивача 496,20 гривень судових витрат, що пропорційно становить 50% від задоволених позовних вимог.
Оскільки доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачена ним сума судового збору у розмірі 496,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок на місяць, за період з 01.02.2022 року по 20 січня 2023 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 43213960) на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач - Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Фрнківській області (ЄРДПОУ: 43213960, вул. Національної гвардії, 14-А, м. Івано-Франківськ, 78106)

Суддя Шумей М.В.