Справа № 482/442/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 482/442/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Крусяна А.В.,

Осіпова Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Тимінської Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2023 року, прийняте у складі суду судді Баранкевич В.О. в місті Нова Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Новоодеського районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відповідач, Укртрансбезпека) в якому просив суд скасувати постанову серії АА № 00003315 від 29.12.2022 року про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, прийняту старшим держаним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що Відповідачем протиправно притягнуто Позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з огляду на відсутність події і складу адміністративного правопорушення в його діях, у зв`язку з чим прийнята Укртрансбезпекою постанова про адмінправопорушення є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. При цьому, щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення в його діях посилається на те, що автомобіль, який був зафіксований у спірній постанові не належить йому, а відповідне адміністративне правопорушення скоєне іншою особою, яка керувала автомобілем марки «RENAULT», модель «MAGNUM» та використала номерний знак з його автомобіля.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2023 року позов задоволено; скасовано постанову серії АА № 00003315 від 29.12.2022 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко О.В., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на дату фіксації правопорушення, транспортний засіб марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксований в процесі його руху з перевищенням габаритно-вагових норм 10.11.2022 року, був зареєстрований за Позивачем та з обліку не знятий. В той же час, за положеннями статті 14-3 КУпАП, адміністративне стягнення застосовується до власника транспортного засобу.

Твердження Позивача про те, що належний йому номерний знак автомобіля НОМЕР_1 був використаний іншою невідомою особою на іншому автомобілі, який рухався дорогою в момент вчинення правопорушення, апелянт вважає недоречним та зауважує, що будь-яких доказів подання Позивачем заяви про внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС про втрату або викрадення номерного знаку НОМЕР_1 матеріали справи не містять.

Представником Позивача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 18.10.2013 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2016 року, в рамках кримінального провадження № 0006000, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.12.2017 року скасовано вищезгаданий арешт.

02.11.2018 року ОСОБА_1 надав довіреність ОСОБА_2 на експлуатацію та розпорядження від його імені транспортним засобом марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком дії до 02.11.2021 року.

10.11.2022 року о 16:18 год., за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме:

- перевищення загальної маси транспортного засобу на 19,7% (7,88 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон;

- перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15% (1,73 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон;

- перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,7% (1,62 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та на відстані між осями понад 1,3м до 1,4 м.

29.12.2022 року старшим держаним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00003315 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн..

Відповідно до вказаної постанови, 10.11.2022 року о 16:18 год. за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська обл., зафіксовано транспортний засіб марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 19,7% (7,88 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон; перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15% (1,73 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон; перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,7% (1,62 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та на відстані між осями понад 1,3м до 1,4 м., за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 1321 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 не погодився із вищевказаною постановою про адмінправопорушення з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення так як транспортний засіб, який був зафіксований у спірній постанові, не належить йому, а адміністративне правопорушення скоєне іншою особою, тому вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції погодився з доводами Позивача та виходив з того, що зафіксований, на фото, у спірній постанові транспортний засіб з перевищенням габаритно-вагових параметрів марки «RENAULT», модель «MAGNUM» не належить ОСОБА_1 , оскільки встановлено суттєві розбіжності у зовнішньому вигляді з транспортним засобом, який йому належить марки «RENAULT», модель «PREMIUM».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено колегією суддів, в даному випадку ключовим питанням є наявність чи відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн..

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Так, частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема:

- знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху;

- створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам;

- виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (ПДР), які згідно з пунктом 1.1. відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

При цьому, пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, зазначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5. ПДР.

Пунктом 22.1. розділу 22 «Перевезення вантажу» ПДР встановлено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5. ПДР визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:

- фактичної маси для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом 40 тон;

- навантаження на одинарну вісь 11,5 тон;

- навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями понад 1,3м до 1,4м 24 тони.

За змістом ч. 1 ст. 1321 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, частиною 2 статті 1321 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

За правилами частини 1 статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 1222, частинами 2 і 3 статті 1321цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Як встановлено колегією суддів, 10.11.2022 року о 16:18 год. за адресою М-04, км 186+337, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 19,7% (7,88 тон), перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 15% (1,73 тон), перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,7% (1,62 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та на відстані між осями понад 1,3м до 1,4 м.

При цьому, транспортний засіб марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату фіксації правопорушення 10.11.2022 року, був зареєстрований та належав ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 18.10.2013 року.

Тобто, станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб продовжував перебувати у власності ОСОБА_1 , отже був відповідальною особою, тому, на переконання колегії суддів, був належним суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 КУпАП.

При цьому, покликання Позивача на продаж транспортного засобу марки «RENAULT», модель «PREMIUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що було видано ОСОБА_2 довіреність від 02.11.2018 року на експлуатацію та розпорядження від імені власника цим транспортним засобом, в тому числі і зняття з реєстрації, колегія суддів вважає недоречним оскільки вказана довіреність зберігала свою чинність до 02.11.2021 року та станом на дату фіксації правопорушення 10.11.2022 року транспортний засіб продовжував перебувати у власності ОСОБА_1 ..

Крім того, колегія суддів критично оцінює доводи Позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що у спірній постанові зафіксований транспортний засіб марки «RENAULT», модель «MAGNUM», а не моделі «PREMIUM», який належить Позивачу, оскільки такі обставини не є предметом розгляду по цій справі, так як адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбаченою ч. 2 ст. 1321 КУпАП, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, що випливає зі ч. 1 ст. 14-3 КУпАП.

В той же час, як встановлено абзацом 9 статті 10 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників транспортних засобів належить здійснення обліку осіб, які допускаються до керування транспортним засобом.

Тобто, з цього вбачається, що власники транспортних засобів повинні знати, де, у чиєму користуванні та розпорядженні знаходяться транспортні засоби, що перебувають у них на праві власності.

Позивач також стверджує, що реєстраційний номерний знак його транспортного засобу було викрадено та використано на іншому транспортному засобі, який і перевищив допустимі вагові параметри, передбачені пунктом 22.5 ПДР України.

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що, відповідно до абзацу 24 пункту 8-2 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок №1388), після опрацювання поданої через електронний кабінет водія або засобами ОСОБА_3 електронної заяви про перереєстрацію у зв`язку із втратою, викраденням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та/або номерного знака до Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС вноситься інформація про втрату чи викрадення такого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та/або номерного знака, які вважаються недійсними.

За правилами абзацу 13 пункту 16 Порядку № 1388 у разі втрати, викрадення, пошкодження свідоцтва про реєстрацію та/або номерних знаків транспортного засобу, який підлягає обов`язковому тимчасовому державному обліку, на такий транспортний засіб видається тільки тимчасовий реєстраційний талон і закріплюються нові номерні знаки або номерні знаки, які були в користуванні та на даний час не закріплені за іншими транспортними засобами. Інформація про втрату, викрадення, пошкодження свідоцтва про реєстрацію та/або номерних знаків вноситься до Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповідного журналу адміністратором сервісного центру МВС.

Проте, ані на момент прийняття оскаржуваної постанови, ані на час розгляду справи, Позивачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним дій, передбачених Порядком № 1388, зокрема внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС про втрату або викрадення номерного знаку НОМЕР_1 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення 10.11.2022 року, номерний знак НОМЕР_1 перебував у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 , який і є належним суб`єктом спірного правопорушення.

Ураховуючи викладене вище судова колегія уважає, що в межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень доведено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн..

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що Відповідач, приймаючи постанову, яка є предметом оскарження, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та діючими законами України, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Проте, суд першої інстанцій не звернув на це уваги під час вирішення справи по суті та дійшов невірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з яким колегія суддів погодитись не може з огляду недотримання судом попередньої інстанції принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими

За таких обставин, апеляційна скарга Державної служби України з безпеки на транспорті підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2023 року задовольнити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2023 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: Ю.В. Осіпов