Справа № 420/17987/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
секретар Афанасенко Ю.М.,
В С Т А Н О В И В:
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 26 грудня 2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» - задовольнив частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 420/17987/23 скасував, ухвалив нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» - задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 07.04.2023 №5711/15-32-04-06, прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» штрафу на суму, що перевищує 1 516,85 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» (вул. Бугаївська, 35, м. Одеса, 65005, ) 61 508 (шістдесят одна тисяча п`ятсот вісім) гривень 34 копійки судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

08.01.2024 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» - адвоката Кондракова В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 420/17987/23, у якій представник просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

В обґрунтування заяви, посилаючись на вимоги статей 134, 139 КАС України, для вирішення питання про понесенні позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, адвокат Кондраков В.В. надав до суду: копію акта приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2023 та копію договору про надання юридичних послуг №16/10/23 від 16.10.2023.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були належно сповіщені, проте в судове засідання не з`явились.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ст.ст.252, 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення по справі № 420/17987/23 та часткового задоволення заяви.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підставі частин 4-7 цієї статті КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами частини 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 та у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18.

Так, в даному випадку, на підтвердження витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, було надано суду: копію акта приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2023 та копію договору про надання юридичних послуг №16/10/23 від 16.10.2023.

Відповідно до пункту 3.2 договору про надання юридичних послуг №16/10/23 розмір винагороди за надання правничої допомоги встановлений у фіксованому розмірі 25 000 грн, в незалежності від кількості витрачених годин на її надання.

Також актом приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2023 замовник прийняв без зауважень такі надані послуги:

- 16.10.2023 надання Замовнику усної консультації пов`язаної з предметом спору;

- 17.10.2023- 24.10.2023 підготовка апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року по справі № 420/17987/23 (аналіз законодавства та правових висновків викладених у постановах Верховного суду з даної категорії справ, її належне оформлення та направлення до суду);

- 12.12.2023 - участь у судовому засіданні;

- 14.12.2023 - підготовка додаткових пояснень щодо питань, що виникли під час судового засідання від 12.12.2023 року (їх належне оформлення та направлення до суду);

- 19.12.2023 - участь у судовому засіданні;

- 25.12.2023 - підготовка додаткових пояснень щодо питань, що виникли під час судового засідання від 19.12.2023 року (їх належне оформлення та направлення до суду).

- 26.12.2023 участь у судовому засіданні.

Досліджуючи надані адвокатом документи на предмет співмірності заявленій сумі правничої допомоги, колегією суддів встановлено наступне.

Так, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

23.01.2024 по П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від представника ГУ ДПС в Одеській області, у якому представник просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року 3028 грн.

В обґрунтування зазначеної заяви представник відповідача зазначив, що документи на підтвердження відповідних витрат на адресу ГУ ДПС в Одеській області не надходити. Також податковий орган акцентував, що враховуючи конкретні обставини даної справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 є необґрунтованою, не відповідає реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Колегія суддів зазначає, що відповідно матеріалів справи адвокат Кондраков В.В здійснював представництво інтересів ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» у справі № 420/17987/23 також в Одеському окружному адміністративному суді.

В суді апеляційної інстанції представник позивача продублював свою позицію наведену в суді першої інстанції. Підготовка справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки, представник ТОВ «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» - адвокат Кондраков В.В. був обізнаний із позицією відповідача, а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось.

До того ж, апеляційний суд погоджується із запереченнями відповідача відносно того, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, а Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.

На думку колегії суддів, витрачений час адвокатом на супроводження справи в суді апеляційної інстанції, надання консультацій щодо руху справи, підготовка пояснень 13 годин (25 000 грн.) є завищеними та необґрунтованими, оскільки консультація щодо предмету спору та підготовка додаткових пояснень щодо питань, які виникли під час судового засідання не потребують значної кількості часу, враховуючи, що справа розглядається вже в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, заявлені представником позивача до відшкодування 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з ГУ ДПС в Одеській області становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат є не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період апеляційного провадження, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

В той же час враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, беручи до уваги доведеність позивачем відповідно до вимог статті 77 КАС України надання йому послуг професійної правничої допомоги, наявність заяви позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання адвоката Кондракова В.В. підлягає частковому задоволенню.

Водночас, колегія суддів відхиляє посилання представника ГУ ДПС в Одеській області на те, що документи на підтвердження відповідних витрат на адресу ГУ ДПС в Одеській області не надходити, оскільки у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

При прийнятті додаткового рішення суд врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.01 2021 по справі № 280/2635/20, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено .

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 року по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

У пункті 269 рішення у цій справі ЄСПЛ зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, пункт 55).

У справі «Черніус та Рінкевичюс проти Литви» (Сernius and Rinkeviсius v. Lithuania) (заяви № 73579/17 та № 14620/18, пункт 71) ЄСПЛ також посилався на загальніший принцип про те, що ризик будь-якої помилки, допущеної державним органом, має покладатись на саму державу і помилки не мають виправлятися за рахунок осіб, яких це стосується (див. також рішення у справах «Beinaroviс and others v. Lithuania», заява № 70520/10, пункт 140 та «Radchikov v. Russia», заява № 65582/01, пункт 50).

ЄСПЛ у цій справі також дійшов висновку, що відмова національних судів у відшкодуванні заявникам судових витрат, понесених в ході адміністративного провадження, в якому вони оскаржували накладення державною інспекцією з праці штрафів і за результатами якого вони домоглися скасування цих рішень як необґрунтованих, становило порушення їхнього права на доступ до суду, і тому порушення пункту 1 статті 6 Конвенції незалежно від сум цих витрат (пункт 74). Водночас витрати не мають бути понесені безвідповідально чи без належного обґрунтування (див. рішення у справах «Stankiewicz v. Poland», заява № 46917/99, пункт 75).

Відповідні принципи, що випливають з усталеної практики Суду та стосуються права на доступ до суду, наведені у рішенні ЄСПЛ у справі «Zubac v. Croatia» (заява № 40160/12, пункти 76- 86).

Аналізуючи надані позивачем докази, з урахуванням клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, враховуючи складність та значення справи для сторін, час витрачений на участь у судових засіданнях колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 139,308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПО С Т А Н О В И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» - адвоката Кондракова В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 420/17987/23 задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 420/17987/23 , якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА ПАРИТЕТБУДІНВЕСТ» () понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк