Справа № 480/10442/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання -Терехової О.Ю.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Бабченко І.О.,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач; ГУНП в Сумській області), в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0099608), інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, звільнивши з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області, з 08.09.2023;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0099608) на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області з 08.09.2023;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення в сумі, що складає різницю за час виконання нижче оплачуваної роботи з 08.09.2023 по день фактичного поновлення на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області;
- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та стягнення різниці в грошовому забезпеченні за час виконання нижче оплачуваної роботи за один місяць звернути до негайного виконання;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського РВП» в частині застосування до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0099608) інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області дисциплінарного стягнення у виді суворої догани (п. 1).
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 04.01.2021 позивач проходив службу в Роменському РВП на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с "По особовому складу" позивача призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, шляхом звільнення його з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП ГУНП в Сумській області.
На переконання позивача, його звільнено з попередньої посади та призначено на посаду в іншу місцевість з порушенням норм трудового законодавства, оскільки згоди на переведення на роботу до іншої місцевості він не давав, у зв`язку із чим оскаржуваний наказ підлягає скасуванню з одночасним поновленням позивача на займаній раніше посаді та стягненням суми, що складає різницю за час виконання нижчеоплачуваної роботи.
Також, позивач зазначає, що наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського ВП" до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Підставою для винесення вказаного наказу є акт проведення службового розслідування, яким встановлено порушення позивачем норм Закону України "Про запобігання корупції" в частині невжиття заходів для щодо недопущення виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів, неповідомлення не пізніше наступного робочого дня про такі факти.
Позивач не погоджується з правомірністю вказаного наказу про притягненню його до дисциплінарної відповідальності, оскільки на його переконання відповідачем не було враховано ні тяжкість проступку, ні настання негативних наслідків, ні обставини, за яких вчинено проступок, ні особу позивача.
При цьому, відповідач застосував дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, що на думку позивача, не є співмірним із вчиненим діянням.
Таким чином, з урахуванням допущених порушень при проведенні службового розслідування, прийнятий за його наслідками наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського ВП" підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 11 жовтня 2023 року.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с "По особовому складу" представник зазначив, що переведення позивача в інтересах служби у порядку статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" здійснено на підставі подання заступника начальника Головного управління Національної поліції у Сумській області від 06.09.2023, з метою забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території с. Краснопілля Сумського району.
Важає безпідставними доводи позивача про необхідність його згоди на переведення, оскільки починаючи з 01 травня 2022 року (внесені до Закону України "Про Національну поліцію" зміни згідно із Законом від 15.03.2022 № 2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану») не вимагається згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду в іншу місцевість. Відповідач звертає увагу суду, що з 01 травня 2022 року відсутні підстави для можливості субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських.
Вищезазначені обставини та приписи нормативно-правових актів у сукупності, на переконання відповідача, свідчать про відповідність оскаржуваного наказу ГУНП в Сумській області від 07.09.2023 № 359 о/с вимогам чинного законодавства та відсутність підстав для його скасування. При цьому представник зазначив, що з огляду на вищевикладене, позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та про виплату різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з 08.09.2023 по день фактичного поновлення є безпідставними, а, отже, підстави для їх задоволення також відсутні.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського ВП", яким позивача притягнуто до дисциплінарної відпавідальності та накладено стягнення у вигляді суворої догани, представник відповідача зазначає, що 17.08.2023 до Роменського РВП надійшло рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області, в ході вивчення якого встановлено, що 30.06.2023 гр. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Суд ухвалив позовні вимоги гр. ОСОБА_2 до інспектора СРПП Роменського РВП Карпенка М.Л. про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити. Крім того, в судовому рішенні звернуто увагу на те, що оцінку діям гр. ОСОБА_2 було надано поліцейським ОСОБА_1 , на дії якого останній і мав намір поскаржиться. На думку суду, оцінку правдивості дій позивача гр. ОСОБА_2 міг висловити лише не зацікавлений поліцейський, а не ОСОБА_1 , на дії якого позивач висловлював скарги.
На підставі інформації про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських Роменського РВП було призначено службове розслідування відповідно до наказу Головного управління Національної поліції України в Сумській області від 18.08.2023 року № 724 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії".
Так, як стверджує відповідач, у ході службового розслідування встановлено, що 22.06.2023, приступивши до виконання обов`язків у складі ГРПП Роменського РВП ОСОБА_1 порушив вимоги вимог пунктів 1, 2 частини і статті 28 Закону, а саме: у сфері службових повноважень ОСОБА_1 наявний приватний інтерес, який вплинув на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень або на вчинення чи не вчинення дій стосовно громадянина ОСОБА_2 під час реалізації своїх службових повноважень, що свідчить про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, який має тимчасовий характер, що виразився у суперечності між його приватним інтересом (покарання громадянина, який зробив зауваження) та дискреційними службовими повноваженнями, якими він був наділений під час виконання обов`язків інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП.
Також, ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 3 частини 1 статті 28 Закону, що виразилося у вчиненні дії та прийнятті рішення, під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП відносно гр. ОСОБА_2 та накладено на нього стягнення у вигляді 1000 гривень, в умовах реального конфлікту інтересів. На переконання дисциплінарної комісії, мають місце дискреційні повноваження у ОСОБА_1 , що виразились в суперечності між його приватним інтересом (покарання громадянина, з яким відбулася сварка) та службовими повноваженнями (працівник поліції наділений владними повноваженнями щодо складання протоколу), що вплинули на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень під час виконання вказаних повноважень, можуть вбачаться ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частинами 1, 2 статтею 172-7 КУпАП.
Також в межах службового розслідування, дисциплінарною комісією в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог частини 2 статті 37 Закону, розділу 2 наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179 Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських, а також вимог пунктів 2.2., 3.12 наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500 Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області, а саме допущення ним поведінки, яка зашкодила репутації і авторитету поліції та викликала негативний суспільний резонанс, невжиття заходів щодо недопущення виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів, неповідомлення не пізніше наступного робочого дня про такі факти.
Окремо, представник відповідача вказав, що дисциплінарною комісією досліджено характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків (могло бути завдано), особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби та умови проходження несення служби.
Таким чином, на переконання представника відповідача, матеріалами дисциплінарного провадження підтверджений факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем, а тому наказ Головного управління Національної поліції України в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцнйських Роменського РВП" в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани відповідає нормам чинного законодавства.
Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що зміст оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с "По особовому складу" не обґрунтований підставами передбаченими ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію". Вказує, що відповідач ні при прийнятті наказу, ні під час викладення своєї позиції у відзиві, не обґрунтував належним чином, в чому саме полягають інтереси служби у даному випадку.
Більше того, на переконання відповідача, матеріали справи не містять доказів неукомплектованості ВП № 2 (с. Краснопілля), запитів/листів/доповідних від відділення про необхідність шміщення вакантних посад. Стверджує, що відповідачем не наведено обґрунтувань чим саме він керувався, обираючи особу позивача для переведення до ВП № 2, що позивача відрізняло від інших кандидатів на переведення, чи були взагалі інші кандидатури.
Також, позивач вказав, що складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 22.06.2023 є недостатнім для визначення наявності у позивача конфлікту інтересів відносно гр. ОСОБА_2 , з огляду на що, вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, а отже оскаржуваний наказ № 1030 фактично прийнято на припущеннях відповідача про наявності у нього потенційного конфлікту інтересів.
Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких викливав доводи, аналогічні доводам, вказаним у відзиві.
Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 11.10.2023, відкладено розгляд справи до 02 листопада 2023 року.
Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 02.11.2023, відкладено розгляд справи до 21 листопада 2023 року.
Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 21.11.2023, відкладено розгляд справи до 13 грудня 2023 року.
Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 13.12.2023, оголошено перерву для виклику свідків та надання доказів до 19 грудня 2023 року.
Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 19.12.2023, відкладено розгляд справи до 16 січня 2024 року.
Ухвалою суду від 15.01.2024 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача заперечував проти позовних з підстав, викладених у відзиві, та просив суд відмовити у задоволенні вимог.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління Національної поліції України в Сумській області від 31.12.2020 року № 633 о/с "По особовому складу" ОСОБА_1 було призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (т. 1 а.с. 80).
На підставі інформації про можливі порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських Роменського РВП з метою проведення своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин можливого вчинення поліцейськими дисциплінарних проступків, встановлення причин і умов, що їм сприяли, у відповідності до вимог статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, призначено службове розслідування відповідно до наказу Головного управління Національної поліції України в Сумській області від 18.08.2023 року № 724 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" (т. 1 а.с. 105).
Наказом Головного управління Національної поліції України в Сумській області від 29.08.2023 року № 751 "Про продовження строку проведення службового розслідування" продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом Головного управління Національної поліції України в Сумській області від 18.08.2023 року № 724 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" (т. 1 а.с. 106).
За результатами проведеного службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції України в Сумській області було затверджено висновок службового розслідування (далі - висновок) (т. 1 а.с. 157-180).
Відповідно до акту службового розслідування дисциплінарною комісією ГУНП встановлено, що 22.06.2023 під час несення служби в складі автопатруля, рухаючись по вул. Горького у службовому автомобілі д.н.з 0930 старший сержант поліції ОСОБА_3 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП старший лейтенант поліції Карпенко Микола Леонідович виявили технічну несправність. Після чого поїхали до станції технічного обслуговування (далі - СТО) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де відбувався ремонт автомобіля.
Близько 10.18 години цього дня, на власному автомобілі під`їхав громадянин ОСОБА_2 , який зробив поліцейським зауваження стосовно того, що останні своїм службовим автомобілем перегородили рух, і він не має змоги доїхати до свого власного приміщення. З того часу між поліцейськими та громадянином ОСОБА_2 виникла конфліктна ситуація.
У зв`язку з чим гр. ОСОБА_2 о 10.18 год. 22.06.2023 повідомив на лінію «102» про те, що працівники поліції загородили проїзд службовим автомобілем і він не може проїхати до свого власного приміщення, при цьому скаржився на нетактовну поведінку працівників поліції, що вони у зв`язку зі зробленим ним зауваженням стали безпідставно до нього чіплятися, вимагати водійське посвідчення (ЄО № 5497 від 22.06.2023).
Після першого повідомлення відносно ОСОБА_2 інспектором СРПП Карпенком М.Л. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та накладено штраф у розмірі 1000 гривень (т. 1 а.с. 122).
У подальшому, о 10.58 год. 22.06.2023. гр. ОСОБА_2 повідомив на лінію « 102» про те, що поліцейські, один із них ОСОБА_5 надали бланк для пояснень не номерний, зазначив, що поліцейські складають постанову відносно заявника (ЄО № 5501 від 22.06.2023);
Третє повідомлення гр. ОСОБА_2 на лінію «102» було здійснене о 11.39 год. 22.06.2023 про те, що 22.06.2023 о 10.00 год. приїхав до власного приміщення, перед заявником стояли працівники поліції, перешкоджаючи проїзд, заявник звернувся, щоб переїхали в результаті цього склали протокол за те, що заявник звернувся на лінію 102, поводили себе грубо ( ЄО № 5502 від 22.06.2023).
У ході службового розслідування членами дисциплінарної комісії було досліджено відеозаписи з бодікамери автопатруля, і зроблено висновок про наявність конфліктної ситуації між поліцейськими та гр. ОСОБА_2 , що тягне за собою неприязні стосунки, упереджене ставлення, роздратування з обох сторін.
В рамках проведення службового розслідування опитано ОСОБА_6 , начальника сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП, який пояснив, що його ніхто не повідомляв про те, що гр. ОСОБА_2 скаржиться на дії поліцейських ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Вказівки поліцейським щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП відносно гр. ОСОБА_2 не надавав.
Опитаний ОСОБА_1 зокрема вказав, що рішення про винесення постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та накладання штрафу у розмірі 1000 гривень прийнято особисто ОСОБА_1 після оцінки обставин, особи порушника, ігнорування попереджень чи не прийняттю до уваги роз`яснень на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Дослідивши в повній мірі зібрані в ході проведення службового розслідування матеріали, службовим розслідуванням в діях ОСОБА_1 встановлено порушення вимог пунктів 1, 2 частини і статті 28 Закону. а саме: у сфері службових повноважень ОСОБА_1 наявний приватний інтерес, який вплинув на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень або на вчинення чи не вчинення дій стосовно громадянина ОСОБА_2 під час реалізації своїх службових повноважень, що свідчить про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, який має тимчасовий характер, що виразився у суперечності між його приватним інтересом (покарання громадянина, який зробив зауваження) та дискреційними службовими повноваженнями, якими він був наділений під час виконання обов`язків інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП.
Також, ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 3 частини 1 статті 28 Закону, що виразилося у вчиненні дії та прийнятті рішення, під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП відносно гр. ОСОБА_2 та накладено на нього стягнення у вигляді 1000 гривень, в умовах реального конфлікту інтересів.
У той же час, в рамках службового розслідування в діях ОСОБА_1 також, встановлено порушення вимог частини 2 статті 37 Закону, розділу 2 наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», а також вимог пунктів 2.2., 3.12 наказу ГУНП від 15.06.2023 № 500 «Про додаткові заходи щодо профілактики порушень службової дисципліни поліцейськими ГУНП в Сумській області», а саме допущення ним поведінки, яка зашкодила репутації і авторитету поліції та викликала негативний суспільний резонанс, невжиття заходів щодо недопущення виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів, неповідомлення не пізніше наступного робочого дня про такі факти.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, за що останній підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.
На підстві акту службового розслідування, наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського РВП» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (т. 1 а.с. 168-170).
Окрім цього, наказом начальника Головного управління Національної поліції у Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с "По особовому складу" відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, шляхом звільнення з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, з 08 вересня 2023 року (т. 1 а.с. 81).
Підставою для прийняття оскаржуваного наказу було подання заступника начальника Головного управління Національної поліції у Сумській області від 06.09.2023 (т. 1 а.с. 82-83).
Незгода позивача з наказом Головного управління Національної поліції у Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с "По особовому складу", яким позивача призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та незгода позивача з наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського ВП", яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани стала підставою для звернення останнього до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Щодо правомірності наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського ВП", яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Питання організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VІІІ).
Відповідно до частини першої статті третьої Закону № 580-VІІІ у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII регламентовано основні обов`язки поліцейського. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VІІІ поліцейський, серед іншого, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
В силу положень частини першої статті 64 Закону № 580-VІІІ особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові. Присяга на вірність Українському народові має такий зміст: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону № 580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України № 580-VIII, зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).
Законодавець визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).
Поняття службової дисципліни наведено в частині першій статті 1 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службова дисципліна означає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Перелік дисциплінарних стягнень визначено частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту, серед них: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Одночасно, накладенню дисциплінарного стягнення має передувати проведення службового розслідування. Так, згідно з частиною другою статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Питання проведень службових розслідувань врегульовано Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок № 893).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Процедура проведення службового розслідування визначена в розділі V Порядку № 893.
Положення пункту 4 розділу V Порядку № 893 передбачають, що саме підлягає встановленню під час службового розслідування, зокрема, ступінь вини, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку, наявність чи відсутність порушення положень законів України чи нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів, ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно із пунктом 4 розділу VI Порядку № 893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:
висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;
вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;
відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;
запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (п. 5 розділу VI Порядку № 893).
Враховуючи положення п. 1 Розділу IV Порядку № 893, уповноважений керівник або особа, яка виконує його обов`язки, під час службового розслідування, поміж іншого, наділений повноваженням затверджувати висновок службового розслідування та з урахуванням зібраних за результатами його проведення матеріалів приймати рішення, що може відрізнятися від запропонованого дисциплінарною комісією.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Як встановлено судом, підставою для видання спірного наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського ВП" про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани стали висновки службового розслідування про те, що ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив безпосереднього керівника про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, чим порушив вимоги Закону України "Про запобігання корупції".
Щодо вказаного варто зазначити наступне.
Так, 14.10.2014 Верховною Радою прийнято Закон України "Про запобігання корупції" № 1700-VII (далі-Закон № 1700-VII), який визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено такі поняття:
потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;
реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до статті 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Згідно із п.п. "з" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII на поліцейських поширюється дія Закону № 1700-VII.
Таким чином, розглядаючи дану справу, суд бере до уваги, визначений чинним законодавством України, обов`язок поліцейського вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.
При цьому, при вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу у сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представницьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.
Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.
Для встановлення факту потенційного або реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і така суперечність може вплинути, або реально впливає на об`єктивність чи неупередженість при прийняття рішень чи вчиненні дій.
Без наявності хоча б одного з наведених фактів потенційний або реальний конфлікт інтересів не виникає.
Як вбачається з матеріалів службового розслідування, 22.06.2023 до служби "102" надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 про те, що 22.06.2023 о 10:17 год, працівники поліції загородили проїзд службовим автомобілем і він не може проїхати до свого власного приміщення, при цьому скаржився на нетактовну поведінку працівників поліції (ЄО № 5497 від 22.06.2023).
Після вказаного повідомлення відносно ОСОБА_2 інспектором СРПП Карпенком М.Л. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) та накладено штраф у розмірі 1000 гривень.
У контексті наведеного суд враховує, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Статтею 255 КУпАП визначено, що протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 183 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи Національної поліції.
Також повноваження щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення, прийняття рішень про застосування стягнень та забезпечення їх виконання також закріплено в посадовій інструкції ОСОБА_1 (а.с. 151-153).
Отже, в спірному випадку, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, на власний розсуд, прийняв рішення про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, таким чином реалізував свої дискреційні повноваження.
Втім, як встановлено дисциплінарною комісією та не заперечується позивачем до винесенння рішення про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністратиивної відповідальності між гр. Фуртатом та ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація.
Як зазначив гр. ОСОБА_2 поліцейські першкоджали йому проїзд до власного помешкання, і саме з метою висловити скаргу на неправомірні дії поліцейських, зокрема поліцейського ОСОБА_1 , були здійснені повідомлення на лінію «102».
Тобто, перед ОСОБА_1 , як уповноваженою особою, постало питання про необхідність застосування своїх дискреційних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб особи, яка скаржилася на неправомірні дії поліцейських, зокрема на його дії.
Таким чином, на переконання суду, у сфері службових повноважень позивача був наявний приватний інтерес, який впливає на об`єктивність та неупередженість вчинення дій.
Внаслідок цього у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, як суперечність між його приватним інтересом, що полягає у можливості притягнути особу до відповідальності за висловлене зауваження на рахунок службової особи та службовими повноваженнями, в межах яких він вирішує питання про покарання такої особи.
Так, у ситуації, що склалася, суб`єкт владних повноважень, приймаючи рішення про притягнення особи до відповіальності мав можливість зловживати своїм домінуючим положенням, надаючи пріоритет особистим інтересам та нехтуючи інтересами інших осіб.
При цьому, суд вважає доречними посилання відповідача на положення пункту 6 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України № 357 від 24.04.2020 року, відповідно до якого посадові особи органів (підрозділів) поліції під час реагування на правопорушення або події повинні поліцейський незалежно від місця перебування, територіального чи структурного підпорядкування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно вжити всіх необхідних заходів щодо безумовного виконання такого доручення.
Так, з аналізу наведених норм вбачається, що реагуванню на правопорушення або подію, що надходять телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" передує отримання уповноваженою службовою особою доручення диспетчера або оперативного чергового про таке реагування.
Втім доказів отримання вказівки ОСОБА_1 здійснити реагування на правопорушення, про яке повідомив гр. ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.
Разом з тим, відповідно до матеріалів службового розслідування опитаний в рамках проведення службового розслідування ОСОБА_6 , начальник сектору реагування патрульної поліції Роменського РВП, вказав, що його ніхто не повідомляв про те, що гр. ОСОБА_2 скаржиться на дії поліцейських ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Вказівки поліцейським щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП відносно гр. ОСОБА_2 не надавав.
Посилання позивача, що в повідомленнях гр. ОСОБА_2 на лінію "102" прізвище позивача не фігурувало, а водієм транспортного засобу в день чергування був ОСОБА_3 отже приватний інтерес у позивача відсутній, не беруться судом до уваги, адже фактичні обставини свідчать про те, що у даному випадку при винесенні постанови про притягнення гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності конфлікт інтересів був для позивача реальним (очевидним) і передбачуваним, тобто за таких обставин можливо було передбачити, що вказана суперечність фактично вплине чи може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.
Отже, наведені вище встановлені судом фактичні обставин свідчать про те, що у даному випадку у ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, що полягав у можливості притягнути особу до відповідальності за висловлене зауваження на рахунок службової особи. Вказаний приватний інтерес суперечив службовим повноваженням ОСОБА_1 , покликаним на додержання вимог Закону № 580-VIII, що впливає на об`єктивність та неупередженість вчинення дій. У зв`язку з цим у даному випадку мав місце реальний конфлікт інтересів.
При цьому, будь-яких відомостей щодо повідомлення ОСОБА_1 у будь-якій формі про наявність у нього конфлікту інтересів матеріали справи не містять.
Також матеріали справи не містять інформації, що з метою вжиття заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, та запобігання вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, позивач звертався до уповноваженого суб`єкта.
Окрім цього, суд також зазначає, що ОСОБА_1 як і всі інші працівники Головного управління Національної поліції в Сумській області були ознайомлені з вимогами щодо дотримання положення антикорупційного законодавства, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема вимог службових телеграми ГУНП від 20.04.2023 № 231/01/47-2023, від 07.10.2022 № 313/47/01-2022 (т.1 а.с. 129-132).
Також, суд вважає необхідним зазначити, що посилання позивача на факт можливої обізнаності керівника про наявність конфлікту інтересів не виключає обов`язку позивача повідомити про реальний конфлікт інтересів та вчинити дії щодо вжиття заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів.
Зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що дії позивача щодо невжиття заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, неповідомлення пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, свідчить про неналежне виконання позивачем службової дисципліни, яка полягає у невиконанні (недотриманні) вимог чинного законодавства у сфері запобіганню корупції, чим скоєно проступок (вчинок) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам та містить ознаки дисциплінарного проступку.
При цьому, суд враховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку.
Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.
Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.
Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є не повідомлення про наявність у позивача потенційного конфлікту інтересів та невжиття заходів щодо його врегулювання є грубим порушенням службової дисципліни, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
З огляду на встановлені фактичні обставини даної справи, судом встановлено, що додані до матеріалів справи документи підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак порушення службової дисципліни, щодо невжиття заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, неповідомлення ним свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, яка полягає у невиконанні (недотриманні) вимог чинного законодавства, а тому, на думку суду, вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням всіх обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Водночас, позивач, заперечуючи проти притягнення до дисциплінарної відповідальності, жодним чином не спростовує покладені в основу такої відповідальності обставини.
На думку суду, сам факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку достатньо повно установлений в ході службового розслідування, у тому числі і поясненнями самого позивача.
При цьому, дисциплінарною комісією враховано характер проступку ОСОБА_1 , обставини, за яких він був вчинений, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність та надано оцінку попередньої поведінки позивача.
Відтак, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є правомірним і пропорційним у даному випадку, оскільки висновки відповідача наведені у оскаржуваному наказі про порушення позивачем вимог п. 1, 2, ч. 1 ст. 28 Закону "Про запобігання корупції", п. 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" знайшли своє підтвердження.
Суд зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
Натомість, позивач, вчиняючи зазначені порушення не передбачив негативних наслідків для авторитету служби Національної поліції України. Такі дії є негативним прикладом для працівників та поліцейських, а бездіяльність та байдужість до виконання покладених на них обов`язків негативно впливає на загальний стан службової дисципліни та її підтримання у належному стані та на репутацію звання поліцейського.
Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність оскаржуваного наказу, прийнятого відносно позивача, а також відповідність прийнятого наказу критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Таким чином, наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 06.09.2023 № 1030 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роменського ВП", яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани є правомірним та не підлягає скасуванню, відтак підстави для задоволення позовних вимог в цій частині - відсутні.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с "По особовому складу" суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно приписів статті 65 Закону № 580-VІІІ, переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону; 4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Відповідно до ч. 7 ст. 65 Закону № 580-VІІІ, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. (ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII).
Отже, норма статті 65 Закону № 580-VІІІ, в редакції на час виникнення правовідносин, передбачає лише один випадок наявності згоди поліцейського на переміщення - переміщення за ініціативою поліцейського.
Проте, згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів ч. 2 ст. 68 Закону № 580-VІІІ проте це не стосується правовідносин, що склалися.
В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року №1235.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для винесення оскаржуваного наказу слугувало подання на ім`я начальника ГУНП в Сумській області від 06.09.2023 внесене заступником начальника ГУНП в Сумській області. У поданні від 06.09.2023 зазначено мотиви відповідного призначення позивача на іншу посаду.
Зокрема, відносно позивача зазначено, що зважаючи на значний практичний досвід проходження служби у підрозділах патрульної поліції, наявний у відділенні поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління некомплект та у зв`язку з веденням активних бойових дій, керівництво ГУНП в Сумській області рекомендує призначити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області. Також зазначено, що враховуючи наявний некомплект та вимоги сьогодення, керуючись пунктом 2 частини 1, частини 8 статті 65 Закону № 580-VIII керівництво порушує клопотання щодо призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області (т.1 а.с. 82-83).
Наказом Головного управління Національної поліції у Сумській області від 07.09.2023 № 359о/с "По особовому складу" відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, шляхом звільнення з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, з 08 вересня 2023 року (т. 1 а.с. 81).
Отже, зазначене свідчить, що переведення позивача відбулося за ініціативою керівників органів поліції з метою забезпечення більш ефективної служби, задля інтересів служби. Вказана підстава згоди ініціативи поліцейського не потребує.
Щодо посилань позивача на застосування до спірних правовідносин норм трудового законодавства суд зазначає, що відповідно до статті 60 Закону № 580-VІІІ проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас частиною першою статті 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Однак, відсутність у Законі № 580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
Так, за приписами абзацу другого частини восьмої статті 65 Закону № 580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 № 2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Крім того, Законом від 15.03.2022 № 2123-IX частину першу статті 60 Закону № 580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2023 року у справі № 620/3663/19.
Щодо посилань позивача щодо нерівнозначності посад суд враховує, що відповідно до ч. 2. ст. 65 Закону № 580-VIII посада є рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Відповідно до Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказом НПУ від 04.12.2015 № 142 посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області та інспектора сектору реагування патрульної поліції Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області є рівнозначними, оскільки граничне спеціальне звання за вказаними посадами є старший лейтенант поліції.
Разом з тим, не заслуговує на увагу твердження позивача про переведення його на нижчеоплачувану роботу, оскільки відповідно до листа Управління кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області від 29.09.2023 № 3678/12/2/01- 2023 посадовий оклад та надбавки за специфічні умови проходження служби однакові по посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції по територіальних підрозділах ГУНП (т. 1 а.с. 79). Вказане, також, підтверджується витягом з наказу ГУНП в Сумській області від 31.12.2020 № 633 о/с та витягом з наказу ГУНП в Сумській області від 07.09.2023 № 359 о/с.
За таких обставин, враховуючи, що переміщення позивача для подальшого проходження служби до відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області викликано інтересами служби, а також обумовлено ініціативою керівників органу, на підтвердження чого відповідачем до відзиву на позовну заяву надано відповідні докази, суд дійшов висновку, що оскаржений наказ прийнятий відповідачем у спосіб, передбачений законодавством України.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення суми різниці за виконання нижчеоплачуваної роботи є похідними від вимог про скасування наказу, який визнаний судом правомірним, то в цій частині теж слід відмовити у задоволенні позовних вимог.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, у тому числі і аргументи учасників справи щодо прийняття спірного наказу, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
За таких обставин, суд дійшов висновку суду про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа - Первинна професійна спілка "Правозахисники країни" про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.01.2024.

Суддя Є.Д. Кравченко