Справа № 760/7819/22
Суддя: Митрофанова А. О.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/7819/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Митрофанової А.О.,

при секретарі Костюк В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Київської митниці (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці № 4364/10000/21 від 17 лютого 2022 року, винесену заступником начальника Київської митниці Михалевичем Андрієм, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 лютого 2022 року Київською митницею щодо ОСОБА_1 винесено постанову про порушення митних правил № 4364/10000/21, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень. Вважає постанову незаконною, такою, що не відповідає вимогам закону та порушує його права.

Зазначає, що 10 листопада 2021 року щодо нього складено протокол за його відсутності про порушення митних правил за фактом передачі транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» VIN-код НОМЕР_1 в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

Станом на дату ввезення автомобіля на територію України 24 серпня 2018 року за ст. 469 МК України була відсутня заборона щодо передачі транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

Частина 4 ст. 469 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року, а тому він не може бути притягнутий до відповідальності.

Крім того, в порушення вимог ст. 526 МК України справа була розгляду без його участі. Позивач зазначив, що не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, який відбувся 17 лютого 2022 року.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову Київської міської митниці у справі про порушення митних правил № 4364/10000/21 від 17 лютого 2022 року, а справу закрити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2022 справу передано на розгляд головуючого судді Митрофанової А.О. Фактично матеріали справи передано судді 05 липня 2022 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач з позовом не погодився, надіславши відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позовну, пославшись на таке. 29 жовтня 2021 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської митниці ФОП « ОСОБА_2 » подано митну декларацію типу «ІМ40АА» з метою митного оформлення транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» VIN-код НОМЕР_1 . Відповідно до інформації з електронної бази АСМО «Інспектор» зазначений автомобіль був ввезений на митну територію України 24 серпня 2018 року ОСОБА_1 в режимі «транзит». Таким чином, ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу автомобіль особистого користування, поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий автомобіль на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

Для митного оформлення в режимі вільного обігу на території України в митницю було подано рахунок-фактуру (договір купівлі-продажу) б/н від 15 квітня 2021 року, укладений між власником автомобіля UAB «Elveta» та ОСОБА_3 , з якого вбачається, що передача зазначеного автомобіля відбулась в момент, коли відповідальність за ч. 4 ст. 469 МК України вже була встановлена Законом України від 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України». Також, Київською митницею була викликана ОСОБА_3 , відповідно до письмових пояснень якої, від 06.01.2022 року, вказала, що транспортний засіб на території України був переданий їй громадянином ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 15.04.2021 року та надано договір купівлі-продажу.

Крім того, 23.12.2021 року Київською митницею направлено листа ОСОБА_1 у відповідь на клопотання останнього про відкладення розгляду справи про порушення митних правил, яким повідомлено про наступну дату розгляду, а саме 27 січня 2022 року. В подальшому листом 21.01.2022 року направлено ОСОБА_1 лист про перенесення розгляду справи на 17 лютого 2022 року та повідомлено про можливість онлайн зв`язку.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження обставин в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 17 лютого 2022 року Київською митницею щодо позивача винесено постанову про порушення митних правил № 4364/10000/21, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень.

Позивач заперечує свою вину в порушенні митних правил та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 4 ст. 469 МК України визначено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтю 469 доповнено частиною четвертою згідно із Законом України від 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України». Зазначений закон набрав чинності 25 листопада 2018 року.

Позивач посилається на те, що станом на дату ввезення автомобіля на територію України 24 серпня 2018 року за ст. 469 МК України була відсутня заборона щодо передачі транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що 29 жовтня 2021 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської митниці ФОП « ОСОБА_2 » подано митну декларацію типу «ІМ40АА» з метою митного оформлення транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» VIN-код НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з електронної бази АСМО «Інспектор» зазначений автомобіль був ввезений на митну територію України 24 серпня 2018 року ОСОБА_1 в режимі «транзит» терміном до 10 діб та повинен бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України.

Згідно бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб з митної території України у строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, не вивозився та у інший митний режим не поміщувався.

Для митного оформлення в режимі вільного обігу на території України в митницю було подано рахунок-фактуру (договір купівлі-продажу) б/н від 15 квітня 2021 року, укладений між власником автомобіля UAB «Elveta» та ОСОБА_3 .

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , від 06.01.2022 року, остання зазначила, що транспортний засіб на території України був переданий їй громадянином ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу б/н від 15.04.2021 року.

Вбачається, що передача автомобіля марки «Volkswagen Golf» VIN-код НОМЕР_1 відбулась в момент, коли відповідальність за ч. 4 ст. 469 МК України вже була встановлена Законом України від 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Таким чином, ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу автомобіль особистого користування, поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий автомобіль на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит».

З урахуванням викладеного, суд прийшов висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо права позивача на участь у розгляді справи про порушення митних правил.

Позивач зазначає, що він був позбавлений права надавати пояснення, оскільки не був повідомлений належним чином про розгляд справи.

Позивач зазначив, що розгляд справи про порушення митних правил був призначений на 23 грудня 2021 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Київської митниці, проте 20 грудня 2021 року він направив клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки позивач мав контакт із особою, у якої підтвердили гостру респіраторну хворобу COVID-19, тому не мав можливості особисто бути присутнім на розгляді справи у зазначену дату. Крім того, у клопотанні позивачем зазначено, що вину у порушенні митних правил не визнає та просить перенести розгляд справи на іншу дату, про що повідомити його належним чином.

Представник відповідача долучив до відзиву копії листів про повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а також копії конвертів про повідомлення позивача.

Відповідно до листа Київської митниці Вих.№7.8-5/20/10/19321 від 23.12.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи про порушення митних правил перенесено та відбудеться 27 січня 2022 року о 10 год. 30 хв. в приміщенні Київської митниці, за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 8-А. Крім того, вказано, що в разі продовження Урядом України карантинних заходів, розгляд справи буде проходити за допомогою комунікаційного засобу для безкоштовного виклику і чату «Skype», адреса виклику «Київська митниця». Відповідно до долученої копії конверта, на адресу Київської митниці повернувся конверт із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання», при цьому лист було направлено за адресою реєстрації позивача.

Відповідно до листа Київської митниці Вих.№7.8-5/20/10/2768 від 21.01.2022 року ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи про порушення митних правил перенесено та відбудеться 17 лютого 2022 року о 10 год. 30 хв. в приміщенні Київської митниці, за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 8-А. Крім того, вказано, що є можливість онлайн зв`язку за допомогою комунікаційного засобу для безкоштовного виклику і чату «Skype», адреса виклику «Київська митниця». Відповідно до долученої копії конверта, на адресу Київської митниці повернувся конверт із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання», при цьому лист було направлено за адресою реєстрації позивача.

За змістом частини четвертої статті 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. Зазначена норма кореспондується з частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Таким чином з матеріалів справ вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було отримано перший лист з митних органів, однак позивачем повідомлено про неможливість явки.

За таких обставин, позивач був обізнаний про розгляд митної справи щодо нього, та за період декількох місяців, протягом яких розгляд справи неодноразово переносився внаслідок його неявки, мав можливість з`явитися для дачі пояснень.

Натомість позивач не проявив цікавості до розгляду своєї справи у розумні строки, ігнорував перевірку поштової кореспонденції та окрім неявки на конкретні дати розгляду справи не з`явився у довільну дату для дачі пояснень взагалі.

В той же час, суд визнає факт того, що митні органи в межах розумних строків зробили все можливе для явки ОСОБА_1 для надання йому можливості скористатись правами, передбаченими ст. 498 МК України. За таких обставин суд сприймає неявку ОСОБА_1 не як порушення ст. 526 МК України, а як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, що прирівнюється до відмови від дачі пояснень у засіданні з розгляду митної справи.

Враховуючи зазначені приписи, суд зазначає, що відповідач належним чином виконав покладений на нього обов`язок щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи, а тому доводи позивача про його неналежне повідомлення про розгляд справи, що, на думку позивача є підставою для скасування оскаржуваної постанови, є безпідставними.

Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Згідно із ст. 139 КАС України, сплачений судовий збір покладається на позивача і не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 257, 260, 266, 268, 469, 529, 530 МК України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Митрофанова