Справа № 200/7233/23
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Справа№200/7233/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення

(виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1

до відповідача Добропільського відділу Державної виконавчої служби у Покровському

районі Донецької області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Добропільського відділу Державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 83) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.06.2023 року у ВП №72109417, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.06.2023 року у ВП №72109417, постанову про арешт коштів боржника від 09.11.2023 року у ВП №72109417.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Зазначає, що на час відкриття виконавчого провадження постанова про адміністративне правопорушення була предметом судового оскарження та не набрала законної сили.

Вказує, що після винесення рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні вимог щодо скасування постанови позивачем сплачений штраф у встановлений строк, тобто, постанова від 22.02.2023 року серії АА № 00005610 виконана в добровільному порядку.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи, що для розгляду вказаної категорії справи пріоритетним є швидке вирішення, тобто в даному випадку неподання відповідачем відзиву на позов суд приймає як визнання позову, тому суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, яке зафіксоване в автоматичному режимі від 22.02.2023 року серії АА № 00005610, винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді сплати штрафу в розмірі 34000 грн, за те, що 26.01.2023 року о 15 год. 41 хв. за адресою: М-30, км 996 +491, Дніпропетровська область, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив як відповідальна особа рух транспортного засобу МАК ТОХ 18.480, д.н.з. НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 21,05 % (8.42 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8, 835 % (1,016 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11, 5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 26,8 % (5,628 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.05.2023 року у справі № 227/478/23 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовлено, яке постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2023 року залишене без змін.

11.09.2023 року ОСОБА_1 сплачений штраф, накладений постановою від 22.02.2023 року серії АА № 00005610, в сумі 34000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 11.09.2023 року № 0.0..1.

29.06.2023 року державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Телько О.М. відкрите виконавче провадження № 72109417 з виконання постанови від 22.02.2023 року серії АА № 00005610 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 68000,00 грн., стягнення виконавчого збору приватного виконавця у розмірі 6800 грн.

09.11.2023 року державним виконавцем Добропільського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Телько О.М. винесена постанова про арешт коштів боржника ВП № 72109417 з виконання постанови від 22.02.2023 року серії АА № 00005610.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідач у справі суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов`язок по примусовому виконанню виконавчих документів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Разом з тим, згідно ст. 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стаття 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає, що у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, яке зафіксоване в автоматичному режимі від 22.02.2023 року серії АА № 00005610 оскаржена позивачем у судовому порядку.

Крім того, після ухвалення рішення суду про відмову в задоволенні вимог щодо скасування постанови від 22.02.2023 року серії АА № 00005610, позивачем сплачений штраф в сумі 34000,00 грн. у встановлений строк, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, постанова від 22.02.2023 року серії АА № 00005610 виконана позивачем в повному обсязі в добровільному порядку.

Тобто, станом на дату звернення Державною службою України з безпеки на транспорті з постановою від від 22.02.2023 року серії АА № 00005610 до відповідача, а також станом на дату відкриття виконавчого провадження, у відповідача відсутні підстави для примусового виконання виконавчого документу, оскільки зазначена у справі про адміністративне правопорушення оскаржена позивачем у встановленому законом порядку та не набрала законної сили.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому позовні вимоги в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.06.2023 року у ВП №72109417 є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника такими, що також підлягають скасуванню, як такі, що прийняті у зв`язку з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надані суду належні докази правомірності винесення постанов, які оскаржуються, в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Добропільського відділу Державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 83) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.06.2023 року у ВП №72109417, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.06.2023 року у ВП №72109417, постанову про арешт коштів боржника від 09.11.2023 року у ВП №72109417 задовольнити повністю.

Постанову Добропільського відділу Державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 29.06.2023 року у ВП №72109417 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 68000,00 грн. скасувати.

Постанову Добропільського відділу Державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.06.2023 року у ВП №72109417 про стягнення з ОСОБА_1 мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 350,00 грн. скасувати.

Постанову Добропільського відділу Державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції про про арешт коштів боржника від 09.11.2023 року у ВП №72109417 про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 скасувати.

Стягнути з Добропільського відділу Державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 83) (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 3220 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.В. Давиденко