Справа № 420/4568/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/4568/23

Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року постановлену в порядку статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2023 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.08.2016 до 20.02.2023 включно, відповідно до вимог Постанови КМУ №100 від 08.02.1995, при виконання рішення Одеського окружного адміністративного суд від 02.05.2023 у справі №420/4568/23;

- постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 , який відповідальний за нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.08.2016 до 20.02.2023 включно, відповідно до вимог Постанови КМУ №100 від 08.02.1995, при виконання рішення Одеського окружного адміністративного суд від 02.05.2023 у справі №420/4568/23;

- встановити військовій частині НОМЕР_1 місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

В обґрунтування вимог заяви, ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №420/4568/23, яке набрало законної сили 18.07.2023, окрім іншого військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.08.2016 року по 20.02.2023 року включно відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08 лютого 1995 року №100.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №420/4568/23, військова частина НОМЕР_2 виплатила 24.10.2023 позивачу кошти в сумі 30699,67 грн. Проте, на думку заявника, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.08.2016 року по 20.02.2023 року, був обрахований військовою частиною неправильно, оскільки загальна сума, яка мала бути виплачена на виконання судового рішення у справі №420/4568/23, за розрахунками заявника становить 514602,16 грн, та за вирахуванням виплаченої суми 483902,49 грн.

Заявник вказував, що посадовими особами військової частини умисно вчиняються дії, які спрямовані на надання завідомо недостовірної інформації щодо виконання судових рішень в інших справах (№420/6060/20, №420/23184/21), якими відповідач був зобов`язаний провести перерахунок, нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 11.04.2016 до 18.08.2016 із застосуванням базового місяця індексації «січень 2008 року», що у свою чергу вплинуло на неналежне виконання судового рішення у справі №420/4568/23.

Так, заявник вказував, що загальна кількість днів затримки розрахунку при звільнення становить 2382 дня (з 12.08.2016 виключення зі списків в/ч до 20.02.2023 - день останньої виплати), середньоденний заробіток становить 268,37 грн, а тому середній заробіток за увесь час затримки розрахунку при звільнення складає 639257,34 грн.

Оскільки обрахована заявником сума не була виплачена відповідачем у справі №420/4568/23, заявник вважав, що судове рішення в цій справі не є виконаним в повному обсязі через протиправність дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , що є підставою для постановлення окремої ухвали відповідно до вимог ст. 383 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити постанову про задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на обставини, які ним були зазначені у заяві, поданій в порядку ст. 383 КАС України.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі №420/4568/23 задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 :

- визнана протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.08.2016 року по 20.02.2023 року включно;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.08.2016 року по 20.02.2023 року включно відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі №420/4568/23 залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023.

Відповідно до матеріалів справи, військова частина НОМЕР_1 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 31.10.2023 надала до суду першої інстанції докази щодо виконання рішення, а саме:

- копію довідки-розрахунку середнього заробітку за період з 13.08.2016 до 12.02.2017 від 13.09.2023 №71/1-360, відповідно до якої середньоденний заробіток за червень липень 2016 року складає 268,37 грн; кількість днів за період затримки з 13.08.2016 до 12.02.2017 становить 184 дня; нарахований середній заробіток за цей період становить всього 49380,08 грн, але пропорційно затриманим виплатам індексації грошового забезпечення, середній заробіток, який підлягає нарахуванню, становить 38136,24 грн (77,23% від загального розміру належних при звільненні виплат, виплата яких була затримана) (а.с. 100).

- копію розрахунково-платіжної відомості №147 за жовтень 2023 року на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, нарахованого згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №420/4568/23, відповідно до якої ОСОБА_1 нарахований середній заробіток в сумі 38136,24 грн, та сума до перерахування, враховуючи утримані податок з доходів фізичних осіб та військові збір, становить 30699,67 грн (а.с. 101-102);

- копія платіжної інструкції №446 від 23.10.2023 про сплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, нарахованого згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №420/4568/23 в сумі 30699,67 грн (а.с. 103).

Також, відповідно до матеріалів справи (а.с. 110) на рахунок у банку позивач 24.10.2023 отримав надходження коштів в сумі 30699,67 грн.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що виконанням рішення суду є вчинення відповідачем дій у повній відповідності із резолютивною частиною рішення, на підтвердження чого відповідачем надані належні та допустимі докази, в той час як застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що також має бути підтверджено відповідними доказами. Натомість, при розгляді заяви позивача, не встановлено факту невиконання суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь позивача, а доводи заявника щодо розміру середнього заробітку, який на його думку, мав би сплатити відповідач, є підставою для звернення до суду з позовом безпосередньо щодо розміру середнього заробітку, оскільки таке питання не було предметом спору в справі №420/4568/23.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

За приписами ч. 2 ст. ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч. 3 ст. 383 КАС України).

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України).

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Отже, заява в порядку ст. 383 КАС України, подається позивачем за наявності, окрім іншого, інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до матеріалів справи, позивач не звертався до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа, та виконавчий лист судом першої інстанції не видавався.

Натомість, військова частина НОМЕР_1 самостійно, за відсутності відкритого виконавчого провадження, здійснила дії, які спрямовані на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №420/4568/23, яке набрало законної сили 18.07.2023, а саме нарахувала та виплатила середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.08.2016 до 12.02.2017, що підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому, заява, подана в порядку ст. 383 КАС України, як і апеляційна скарга, не містить обґрунтованих заперечень щодо розміру нарахованого та виплаченого середнього заробітку за період з 13.08.2016 до 12.02.2017, нарахування якого, доречи, не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №761/9584/15-ц від 26.06.2019, у справі №821/1083/17 від 26.02.2020 в частині зменшення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пропорційно до суми затриманого заробітку. Навпаки апелянт використовує суму середньоденного заробітку, яка обчислена військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №420/4568/23.

Щодо повного періоду, за який відповідач має сплатити середній заробіток, та який вказаний в резолютивній частині, апеляційний суд зазначає, що апелянт не надав жодних доказів протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправного рішення з цього приводу, в той час як сам апелянт не отримав виконавчого листа та не звернув його до примусового виконання.

Дослідивши зміст мотивувальної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023, апеляційний суд зазначає, що предметом спору в справі №420/4568/23 була бездіяльність відповідача, яка полягала у не нарахуванні та не виплаті позивачу середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, під час остаточної виплати заробітку, яким мав бути виплачений під час звільнення позивача. При цьому загальна сума середнього заробітку не була предметом спору в суді першої інстанції, та про неї не заявлялось в адміністративному позові, а тому апеляційний суд погоджується із зауваженнями суду першої інстанції про те, що у разі не згоди апелянта із сумою розрахованого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, апелянт має право звернутись до суду з відповідним адміністративним позовом.

За приписами ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Встановлені судом першої інстанції обставин, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, у своїй сукупності свідчать про відсутність правових підстав для постановлення окремої ухвали в порядку ст. 249 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 2-12, 72-78, 242, 294, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 383 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року постановлену в порядку статті 383 КАС України у справі №420/4568/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23.01.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький