Справа № 398/2072/23
Суддя: Стручкова Л. І.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2072/23
Провадження №: 2-а/398/8/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" січня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Василенко Людмили Миколаївни, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №021450 від 09.04.2023 року, винесену інспектором батальйону УПП в Миколаївській області сержантом поліції Василенко Л.М., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги мотивує наступним, 09.04.2023 року ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в складі тягача марки DAF FT XF 105.460 НОМЕР_1 з причепом марки TAD CLASSIC 30-3 НОМЕР_2 . 09.04.2023 року о 13:10 год. в Миколаївській області, на 160 км на перехресті автомобільних доріг М-14 та Н-11 транспортний засіб було зупинено інспектором УПП Василенко Л.М. та винесено оскаржувану Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №021450. З даною постановою ОСОБА_1 не згоден, вважає її незаконною та передчасною, прийнятою з порушенням чинного законодавства, оскільки ніяких правопорушень не вчиняв. Суть правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 нібито «перевозив великогабаритний вантаж ширина якого склала 3 м 30 см без відповідного дозволу НПУ, чим порушив п.п. 22.5 ПДР УКраїни, Постанову КМУ №30 від 18.01.2001 р.». В оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину позивача у даному правопорушенні, не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а тому ця Постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд справи.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сидоренко А.С. (а.с.6, 8, 112) в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомленні належним чином. В п1 прохальної частини позовної заяви просять розгляд справи проводити без участі позивача та його представника.

Відповідач Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надали суду відзив на позовну заяву (а.с.85-99), в якому вважають позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі встановлені обставини справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Стягнення застосоване без порушення, в межах санкції ст.132-1 КУпАП, за якими позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням правил чинного законодавства. Розгляд справи просять проводити у відсутність їх представника (а.с.88, 98, 110, 111).

Відповідач інспектор батальйону УПП в Миколаївській області сержант поліції Василенко Л.М., в судове засідання вдруге не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила (а.с.74, 100, 109).

Згідно з п.2 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України, неявка учасника справи належним чином повідомленого про судове засідання не є перешкодою у розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2023 року о 13 годині 13 хвилин в Миколаївській області, на перехресті автомобільних доріг М-14 та Н-11, 160 км. Василенко Л.М. інспектором УПП було складено та вручено позивачу постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №021450 від 09.04.2023 року.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Підставою для складання даної постанови стало те, що позивач в супереч вимог Правил дорожнього руху України, керуючи транспортним засобом в складі тягача марки МАN TGX 26.540 НОМЕР_3 з причепом марки TAD NРN НОМЕР_4 09.04.2023 року о 13:10 год. перевозив великогабаритний вантаж ширина якого склала 3 м 30 см без відповідного дозволу НПУ, чим порушив п.п.22.5 ПДР України, Постанову КМУ №30 від 18.01.2001 р. (а.с.14, 89).

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, посилаючись на її необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з Дозволу № 2023-2 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого Відділом безпеки дорожнього руху УПП в Дніпропетровській області НП України 17.03.2023 року, на строк дії з 18.03.2023 року по 16.04.2023 року, надано дозвіл транспортним засобам: МАN НОМЕР_3 , причіп: TAD НОМЕР_4 , вантаж: техніка, по маршруту: від межі м. Мукачеве - виїзд на М06 - М06 - об`їзна Львова - виїзд на М09 - М09 - виїзд на Р41 - Р41 - виїзд на М19 - М19 - виїзд на М30 - М30 - об`їзна Хмельницького - М30 - об`їзна Вінниці - М30 - об`їзна Немирова - М30- об`їзна Кропивницького - М30 - виїзд на Н01 - Н01 - виїзд на Т10-06 - Т10-06 - виїзд на М05 - М05 - об`їзна Білої Церкви - М05 - виїзд на Н24 - Н24 - виїзд на М14 - М14 - виїзд на Н11 - Н11 - виїзд на М30 - М30 - м. Дніпро (Криворізьке шосе - вул. Київська - пр. І. Мазепи - пр. С. Нігояна - вул. Маяковського - вул. Дземівська - вул. М. Хвильового - вул. Гвардійська - пр. Свободи - вул. П. Мирного - вул. Набережна Заводська - вул. Кайдацький Шлях - Донецьке Шосе) - М30 - м. Павлоград (вул. Дніпровська) - М30 - Слов`янка та в зворотному напрямку.

В. п.1 вказано параметри транспортних засобів: Довжина 23 м, ширина 3,50 м, висота 4,49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем 46 т, навантаження на найбільш навантажену вісь 12 т, вантаж виступає за задній габарит ТЗ 3 м. Організація, яка перевозить вантаж ТОВ «ЄВРОПРОМІНЬ» (а.с.13).

Також судом досліджено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 марки TAD, моделі CLASSIC 40.3, номерний знак НОМЕР_6 , тип спеціальний напівпричіп, належний ТОВ «ПРОФІТ ТРАНС», та серії СТТ 957902 марки MAN, моделі TGX 26.540, номерний знак НОМЕР_3 , тип спеціалізований вантажний сідловий тягач, належного ОСОБА_2 (а.с.15-17).

Вирішуючи вимоги позову суд виходить з такого.

Частиною 1 ст.132-1 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою КМУ від 30.03.1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою КМУ від 18.01.2001 року №30, згідно з пунктом 4 яких (в редакції, на день складення оскаржуваної постанови), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

За п. 14, 25 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, окрім іншого, водії великогабаритних та великовагових транспортних засобів зобов`язані дотримуватися визначеного маршруту. Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР (п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами).

Пункт 22.5 ПДР (в редакції, на день складення оскаржуваної постанови) закріплено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Отже, в тому випадку, якщо хоча б один з параметрів перевищує вище вказані габарити необхідно отримувати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні та погоджувати маршрут.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дійсно, згідно з ч.2 ст.77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, за ч.1 ст.77, ч.1 ст.78 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За пунктами 1 та 3 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Так, надані позивачем докази, свідчать що організацією, яка перевозила вантаж - ТОВ «ЄВРОПРОМІНЬ» отримано відповідний дозвіл на перевезення вантажу транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_3 , з причепом марки TAD, номерний знак НОМЕР_6 .

Постанова складена щодо водія даного транспортного засобу.

Як вбачається, позивачу дозволено рух по автодорозі Н24 з подальшим виїзд на автодорогу М14 до перехрестя з автодорогою Н11 та виїзд на неї (…об`їзна Білої Церкви - М05 - виїзд на Н24 - Н24 - виїзд на М14 - М14 - виїзд на Н11 - Н11 - виїзд на М30…).

При безпосередньому співставленні за географічною картою України місця вчинення адміністративного правопорушення з маршрутом, вказаному в Дозволі № 2023-2 НГ встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції на під`їзді до перехрестя з боку Херсона, що не передбачено вказаним дозволом.

З відеозапису з нагрудного відео реєстратора вбачається, що інспектором УПП Василенко Л.М. одразу звернуто увагу водія на те, що останній не дотримався саме маршруту руху.

За таких обставин убачається, що матеріалами справи доведено суду, що водій великогабаритного транспортного засобу, здійснюючи перевезення вантажу за Дозволом не дотримався визначеного в ньому маршруту.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки надані позивачем суду належні та допустимі докази підтверджують факт зупинки позивача, який керував транспортним засобом та перевозив великогабаритний вантаж не у місці, визначеному маршрутом, то суд вважає доведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена обґрунтовано та з дотриманням вимог КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідком розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати по справі, з урахуванням ст.139 КАС України, покладаються на позивача, якому відмовлено в позові.

Керуючись ст.ст.9, 10, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-245, 250 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Василенко Людмили Миколаївни, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та проголошено 25.01.2024 року.

Суддя Л.І. Стручкова