Справа № 500/8009/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8009/23

24 січня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення №UA403070/2023/000220/1 від 06.11.2023 року, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA403070/2023/000220/1 від 06.11.2023.

Позов обґрунтовано тим, що з метою митного оформлення ввезеної на територію України ПЕТ гранулят (поліетилентерефталат), марки TLE-101- 88т, внутрішня в`язкість 0.79дл/г, температура розплаву 248.1°С, вміст АА-0,60 ммоль/кг, вміст вологи 0.01%, СООН -28 ммоль/кг, торгівельна марка DSR, виробник: DRAGON SPECIAL RESIN (XIAMENT) CO., LTD, країна походження Китай, призначений для виробництва ПЕТ-пляшок, пластикової тари, виробів, уповноваженим представником позивача було подано електронну митну декларацію №23UA67U0 від 01.11.2023 з вартістю товару згідно рахунку в сумі: 0,94дол. США/кг. Проте, митний орган прийняв спірне рішення №UA403070/2023/000220/1 від 06.11.2023, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом визначення вартості згідно зі статтею 59 Митного кодексу України (далі - МК України) до суми 1,37 дол. США/кг аргументуючи наступним: у поданих до митного оформлення документах наявні розбіжності; документально не підтверджено числові значення складових митної, які є обов`язковими при її обчисленні та не подано документів, що підтверджують митну вартість товарів; для підтвердження фактурної вартості декларантом не подано страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; не подано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка); декларантом не подано інших платіжних та/або бухгалтерських документів (за наявності), що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; не надано висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; відповідно до п. 4.9. зовнішньоекономічного договору №KZEP-22 від 23.05.2022р. покупець має право за свій рахунок застрахувати товар, проте жодного документа, що підтверджував або спростовував дану інформацію до митного оформлення не подано; у сертифікаті про походження товару від 29.08.2023р. № С50130 вказано країну призначення Румунія, проте відповідно до Коносаменту №1КТ910836 від 02.09.2023р. країна призначення Польща; у рахунку №29 від 18.10.2023р. зазначено судно MERSTAL MAERSK 1NM/333W, однак у коносаменті №1КТ910836 від 02.09.2023р.- MSC VIVIENNE 334W; до митного оформлення подані транзитні митні декларації (Польща), однак витрати на їх оформлення до митного оформлення не додані, враховуючи відомості зазначені у рахунку №29 від 18.10.2023р. та довідці про транспортні витрати №1810-1 від 18.10.2023р.; згідно з Договором транспортного експедирування від 01.09.2018 року №1 декларантом до митного оформлення не було надано: заявку, платіжний документ, що підтверджує оплату наданих транспортних послуг; АСАУР згенеровано 105-2 та 106-2 форми митного контролю щодо контролю митної вартості товарів; заявлена митна вартість товару є нижчою, ніж вартість подібних товарів раніше ввезених на територію України.

Позивач з такими рішеннями не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.

Позивач вказує, що згідно, рахунку №DSR-202307 від 18.08.2023 передбачено попередню оплату до прибуття Товару в порт призначення, тобто на день митного оформлення імпортованого товару, останній було оплачено в повному обсязі та надано контролюючому органу підтвердження такої оплати (платіжна інструкція в іноземній валюті №3 від 22.08.2023). Проте, даний факт не було взято до уваги митним органом. Також, як додатковим підтвердженням ціни (вартості) імпортованого товару декларантом до митного оформлення було подано: комерційну пропозицію від 18.08.2023 адресовану ОСОБА_1 ; рахунок-проформу №DSR-202307 від 18.08.2023; калькуляцію для сировини під рахунок № НОМЕР_1 від 18.08.2023; прайс-лист від 18.08.2023, що підтверджує ціну саме на даний вид товару і за конкретних умов доставки; додаток №7 від 18.08.2023; експортну декларацію країни відправлення №00463104.

Позивач вказує, що у відповідача були всі документи, які підтверджували можливість визначити митну вартість товару за ціною договору. Визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 14.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

28.12.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги заперечує. В обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що 01.11.2023 уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію, у якій до митного оформлення заявлено товар "ПЕТ гранулят (поліетилентерефталат), марки TLE-101- 88т, внутрішня в`язкість 0.79дл/г, температура розплаву 248.1°С, вміст АА-0,60 ммоль/кг, вміст вологи 0.01%, СООН -28 ммоль/кг, торгівельна марка DSR, виробник: DRAGON SPECIAL RESIN (XIAMENT) CO., LTD, країна походження Китай, призначений для виробництва ПЕТ-пляшок, пластикової тари, виробів".

До митного оформлення подано ряд документів. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" було згенеровано форми митного контролю 105-2, 106-2. Також, АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур із зазначенням про можливе заниження митної вартості товарів.

Митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами якої виявлено розбіжності та невідповідності у поданих до митного оформлення документах. Додатково документів уповноваженою особою декларанта подано не було.

Таким чином, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2023/000220/1 від 06.11.2023 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № KZEP-22 від 23.05.2022, укладеного між компанією «CONNEX LLC» (США) та ФОП ОСОБА_1 (Україна), згідно із рахунком-проформою № DSR-202307 від 18.08.2023, рахунком-фактурою (інвойс) № DSR 202307 від 18.08.2023 Позивачем на митну територію України ввезено товар.

Так, 01.11.2023 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_2 , було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40ДЕ №23UA67U0, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: «ПЕТ гранулят (поліетилентерефталат), марки TLE-101 -88т, внутрішня в`язкість 0.79 дл/г, температура розплаву 248.1 гр. C, ацетатальдегід 0.60 ppm, вміст вологи 0,01%, COOH - 28 ммоль/кг. Призначений для виробництва ПЕТ-пляшок, пластикової тари, виробів. Торгівельна марка: DSR, виробник: DRAGON SPECIAL RESIN (XIAMEN) CO., LTD, Китай (CN)».

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист № 836 від 27.08.2023;

- рахунок-проформа № DSR-202307 від 18.08.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) № DSR-202307 від 18.08.2023;

- коносамент № 1KT910836 від 02.09.2023;

- накладна УМВС № від 21.10.2023;

- супровідний документ Т1 №23PL322080NS6853Q0 від 19.10.2023;

- супровідний документ T1 №23PL322080NS685830 від 19.10.2023;

- супровідний документ Т1 №23PL322080NS6858R3 від 19.10.2023;

- супровідний документ Т1 №23PL322080NS6858W2 від 19.10.2023;

- сертифікат про походження товару № C50130 від 29.08.2023;

- некласифікований комерційний документ - комерційна пропозиція № б/н від 18.08.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №29 від 18.10.2023;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 1810-1 від 18.10.2023;

- висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №1835 від 30.10.2023;

- розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 18.08.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № KZEP-22 від 23.05.2022;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаток №7 від 18.08.2023;

- договір про надання послуг митного брокера № б/н від 31.08.2022;

- договір (контракт) про перевезення №0602/20233КТ від 06.02.2023;

- договір (контракт) про перевезення № 1 від 01.09.2018;

- інші некласифіковані документи - прайс лист № б/н від 18.08.2023;

- інші некласифіковані документи - сертифікат аналізів № б/н від 18.08.2023;

- інші некласифіковані документи - сертифікат бенефіціара № б/н від 18,08.2023;

- копія митної декларації країни відправлення № 00463104 від 28.08.2023.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками (АСАУР) відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, АСМО "Інспектор" було згенеровано форми митного контролю:

"103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи дкументах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Држмитслужби»;

"105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів",

"106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Також АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур:

"За участі фізичної особи (гр. 54 МД) наявні протоколи про порушення митних правил. Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень. ПІДСТАВА: п.3.3.4. Переліку індикаторів ризику, які можуть використовуватись осадовими особами митниць для обрання форм та обсягів митного контролю на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.».

В подальшому митний орган направив декларанту електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:

"Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ прошу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.".

Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім вже поданих до митної декларації документів, додатково не було надано жодного документа.

Інших документів, зазначених у вимозі митного органу, уповноваженою особою декларанта не було подано.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000220/1 від 06.11.2023, у гр. 33 якого зазначено:

««Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є

обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - нші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; -транспортні(перевізні) документи; - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ 105-2, 106-2. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою. Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Додатково декларантом до митного оформлення подано: Сертифікат дилера від 02.01.2023 №б/н. Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. За результатами опрацювання документів встановлено наступне. Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 23.05.2022 №KZEP-22. Відповідно до п.4.9 даного договору покупець має право за свій рахунок застрахувати товар, проте жодного документа, що підтверджував або спростовував дану інформацію до митного оформлення не подано. У

сертифікаті про походження товару від 29.08.2023 №C50130 вказано країну призначення Румунія, проте відповідно до коносаменту від 02.09.2023 №1KT910836 країна призначення Польща. У рахунку від 18.10.2023 №29 зазначені судно/рейс MERSTAL MAERSK, 1NM/333W, однак у коносаменті від 02.09.2023 №1KT910836 MSC VIVIENNE 334W. До митного оформлення подані транзитні митні декларації (Польща), однак витрати на їх оформлення до митного оформлення не додані, враховуючи відомості зазначені в транспортних документах (рахунок від 18.10.2023 №29, довідка про транспортні витрати від 18.10.2023 №1810-1). Відповідно до п.2.4.2 договору від 01.09.2018 №1 обов`язком клієнта (ФОП КАЗАКОВА) є надання експедитору (ТОВ «Укр Експорт Про») заявки про транспортно-експедиційні послуги, проте до митного оформлення даний документ поданий не був, відповідно до п.3.2 договору від 01.09.2018 №1 оплата здійснюється клієнтом протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку (18.10.2023- дата отримання).

За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 Митного кодексу України, не дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 Митного кодексу країни. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли годи про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-

63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно з ЕМД від 02.11.2023 №UА901050/2023/4070 (поліетилентерефталат марки TLE-101; виробник - DRAGON SPECIAL RESIN (XIAMEN) CO., LTD, Китай (CN); країна виробництва Китай; умови поставки CIF) на рівні 1,37 дол. США/кг.».

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Підставами для сумніву митного органу щодо заявленої митної вартості товару згідно з МД №23UA67U0 від 01.11.2023 були: Оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 23.05.2022 №KZEP-22. Відповідно до п.4.9 даного договору покупець має право за свій рахунок застрахувати товар, проте жодного документа, що підтверджував або спростовував дану інформацію до митного оформлення не подано. У сертифікаті про походження товару від 29.08.2023 №C50130 вказано країну призначення Румунія, проте відповідно до коносаменту від 02.09.2023 №1KT910836 країна призначення Польща. У рахунку від 18.10.2023 №29 зазначені судно/рейс MERSTAL MAERSK, 1NM/333W, однак у коносаменті від 02.09.2023 №1KT910836 MSC VIVIENNE 334W. До митного оформлення подані транзитні митні декларації (Польща), однак витрати на їх оформлення до митного оформлення не додані, враховуючи відомості зазначені в транспортних документах (рахунок від 18.10.2023 №29, довідка про транспортні витрати від 18.10.2023 №1810-1). Відповідно до п.2.4.2 договору від 01.09.2018 №1 обов`язком клієнта (ФОП КАЗАКОВА) є надання експедитору (ТОВ «Укр Експорт Про») заявки протранспортно-експедиційні послуги, проте до митного оформлення даний документ поданий не був. Відповідно до п.3.2 договору від 01.09.2018 №1 оплата здійснюється клієнтом протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку (18.10.2023- дата отримання).

На переконання відповідача ці обставини, а також те, що вартість подібних товарів, вже розмитнених у попередніх періодах, є значно вищою, вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

Проте суд із такими доводами відповідача не погоджується з таких підстав.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості з посиланням на різну вартість товару у рахунку та митній декларації країни відправлення є безпідставними.

Згідно рахунку №DSR-202307 від 18.08.2023 передбачено попередню оплату до прибуття Товару в порт призначення, тобто на день митного оформлення імпортованого товару, останній було оплачено в повному обсязі та надано контролюючому органу підтвердження такої оплати (платіжна інструкція №3 від 22.08.2023). Даний факт Відповідач сам підтвердив, зазначивши даний документ у картці відмови №UA403070/2023/000339, що суперечить даним спірного рішення.

Також, як додатковим підтвердженням ціни (вартості) імпортованого товару декларантом до митного оформлення було подано: комерційну пропозицію від 18.08.2023 адресовану ОСОБА_1 ; рахунок-проформу №DSR-202307 від 18.08.2023; прайс -лист від 18.08.2023; калькуляцію для сировини під рахунок №DSR-202307 від 18.08.2023; додаток №7 від 18.08.2023 до Контракту №KZEP-22 від 23.05.2022 та експортну декларацію країни відправлення №00463104.

Стосовно підстави коригування митної вартості товару з підстав, що у сертифікаті про походження товару від 29.08.2023р. № С50130 вказано країну призначення Румунія, проте відповідно до Коносаменту №1КТ910836 від 02.09.2023р. країна призначення Польща, суд зазначає, що сертифікат походження - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

З поданого сертифікату походження №С50130 від 29.08.2023 року чітко визначено, що імпортований товар походить з Китаю. А, вказана помилково у графі 4 країна Румунія, жодним чином не впливає на вартість товару, і тим більше не може бути підставою для її коригування. Тим паче, що у графі 3 сертифікату походження зазначено, що товар прямує в напрямку з Ксіаме, Китай до м. Гданськ, Польща, що відповідає інформації, зазначеній у всіх решту товаросупровідних документах.

Ще однією надуманою підставою коригування митної вартості товару є розбіжності у назві і номері судна у коносаменті №1КТ910836 від 02.09.2023 та рахунку №29 від 18.10.2023.

У коносаменті від 02.09.2023р. №1КТ910836 вказано судно MSC VIVIENNE 334W, а у рахунку від 18.10.2023р. №29 вказано судно MERSTAL MAERSK 1NM/333W. Такі обставини не стосуються та не впливають на числові значення складових митної вартості.

Щодо відсутності страховки, то умови доставки CFR передбачають, що відповідальність продавця за вантаж завершується у той момент, коли товар розміщується на борту зафрахтованого відправником судна. Ризики і видатки переходять до покупця не одночасно, а на різних етапах доставки.

Відправник вантажу зобов`язується організувати й оплатити завантаження товару на складі, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно і перевезення до порту замовника. Тому, страхування вантажу не є обов`язковим.

Крім того, пунктом 4.9 Контракту №KZEP-22 від 23.05.2022 передбачено, що Покупець має право (не зобов`язаний) за свій рахунок застрахувати товар, що поставляється за даним Контрактом.

Декларантом при митному оформленні було роз`яснено і документально підтверджено (вище перелічені перевізні документи), що поставка даної партії товару була здійснена на умовах CFR Гданськ, Польща (вартість і фрахт).

Отже, замовником експедиційних послуг (морського фрахту) є постачальник, якому Позивачем було перераховано зазначену у поданих митному органу документах вартість товару за умови його доставки до морського порту Гданськ, Польща.

На підтвердження вищевказаного, Відповідачу було надано до митного оформлення калькуляцію Відправника під рахунок №DSR-202307 від 18.08.2023 року, в якій зазначено вартість фрахту (транспортування морем) - 55,0 дол.США/тону.

Безпідставними є доводи митного органу, що декларантом не подано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка).

Так, декларантом до митного оформлення було подано: Договір №1 на транспортно- експедиційне обслуговування від 01.09.2018 року; рахунок №29 від 18.10.2023 року (перевезення контейнерів MRKU7793609, MSKU7335640, АХШ2214311, TEMU2883511 з Гданська в Медику); накладну № від 21.10.2023 року (доставка контейнерів MRKU7793609, MSKU7335640, AXIU2214311, TEMU2883511 з ПКП Медика до м. Тернопіль. Рух контейнерів вказано у графі 3 накладної).

Надані документи дають можливість прослідкувати рух імпортованого товару, а саме: Ксіамен, Китай-Гданськ, Польща-Медика, Польща-Тернопіль, Україна. Також, декларантом до митного оформлення було надано декларації ТІ: 23PL322080NS685830, 23PL322080NS6858W2, 23PL322080NS6858R3, 23PL322080NS6853Q0.

Останнім при митному оформленні було роз`яснено і документально підтверджено (вище перелічені перевізні документи), що поставка даної партії товару була здійснена на умовах CFR Гданськ, Польща. Оскільки товар, що знаходився у контейнерах в подальшому мав прямувати до м. Тернопіль, Україна залізничним транспортом, то для правильного оформлення і пропуску на територію України, контейнера потрібно було доставити до митного посту Мостиська (про що зазначено у рахунку №29 від 18.10.2023р). В подальшому, ті ж самі контейнера прямували уже в Україну залізничним транспортом.

Стосовно твердження відповідача, що

Щодо твердження відповідача, про відсутність документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, слід зазначити наступне.

По-перше, поставка товару на умовах CFR (вартість і фрахт) зобов`язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення. Отже, замовником експедиційних послуг (морського фрахту), є постачальник, якому Позивачем було перераховано зазначену у поданих митному органу документах вартість товару за умови його доставки до морського порту Гданськ, Польща. По-друге, вартість перевезення товару з м. Гданськ, Польща до м. Мостиська, Польща становить 160903,60 грн. (рахунок №29 від 18.10.2023 року).

Щодо вартості перевезення товару з м. Мостиська, Польща до м. Тернопіль, Україна, то згідно п. 3.1. Договору заявки про надання транспортних послуг №0602/20233КТ від 06.02.2023р. оплата за надані послуги здійснюється по факту виконання/надання послуг на підставі виставленого Виконавцем рахунку-фактури. Оскільки на день митного оформлення послуга не була надана в повному обсязі, а тому рахунку-фактури від Виконавця не було долучено декларантом. В будь-якому випадку, відсутність даних документів не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару.

Стосовно твердження відповідача, що згідно з Договором транспортного експедирування від 01.09.2018 року №1 декларантом до митного оформлення не було надано: заявку, платіжний документ, що підтверджує оплату наданих транспортних послуг, то таке твердження є помилковим, оскільки дана поставка фактично була здійснена, то додаткового підтвердження її замовлення та погодження не потрібно.

Заявка це - документ, в якому Замовником визначено основні умови перевезення, спеціальні вимоги до умов транспортування вантажу, транспортного засобу, умови та терміни доставки, вартість перевезення та інші особливості надання послуг перевезення.

З вищевказаного не вбачається обов`язкове надання до митного оформлення Заявки, а саме виконання перевезення свідчить, що Замовником було надано всю необхідну інформацію для виконання даного перевезення.

Відсутність оплати рахунку за надані транспортні послуги при їх фактичному наданні, не впливає на розмір митної вартості оцінюваного товару.

Тому, відсутність доказів оплати рахунку від 18.10.2023 №29 та заявки на надання послуг транспортного експедирування не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару.

Отже, декларант подав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі №820/9195/15, від 28.08.2018 у справі №810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Згідно з пунктами 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000220/1 від 06.11.2023, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати, а позов належить задовольнити повністю.

Щодо стягнення на користь позивача понесених витрат на послуги перекладача в розмірі 1990,00 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

На підтвердження понесення додаткових витрат позивачем долучено рахунок на оплату №95 від 28.11.2023 та акт здачі-приймання від 29.11.2023.

Отже, з доказів, наявних у матеріалах справи вбачається, що переклад документів здійснено позивачем з іноземної (англійської, польської та китайської) мов для належного розгляду справи з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Аналогічного висновку з приводу необхідності стягнення на користь особи судових витрат пов`язаних з перекладом дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 у справі №160/7049/19.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що факт понесення позивачем витрат на залучення перекладача в сумі 1990,00 грн підтверджується належними та допустимими доказами, відтак такі витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань митниці на користь позивача.

Таким чином, оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 4405,58 грн, в тому числі: судовий збір в сумі 2415,58 грн, сплачений згідно із платіжною інструкцією №72 від 04.12.2023 та витрати, пов`язані із залученням перекладача в сумі 1990,00грн.

Щодо витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем не подано жодних доказів понесення таких витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000220/1 від 06.11.2023.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Державної митної служби України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) грн 58 коп та витрати пов`язані із залученням перекладача в сумі 1990 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 24 січня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576);

Головуючий суддя Осташ А.В.