Справа № 760/2629/23
Суддя: Митрофанова А. О.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/2629/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Митрофанової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Костюк В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій позивач просить:

- скасувати постанову серії БАД №430469 від 20 січня 2023 року, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. за порушення ч.1 ст.140 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відносно неї 20 січня 2023 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ткаченко І.С. винесено постанову серії БАД №430469, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП, а саме, будучи начальником АЗС, не вжила своєчасно заходів щодо належного утримання території, а саме: розмітка не відповідає нормам (втрачено світловідбивні властивості), рух по території не здійснюється у відповідності до правил, норм, стандартів в сфері безпеки дорожнього руху, відсутність паркувальних місць, розміщення додаткових будівель. Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності відповідач мав би з`ясувати та зазначити які саме правила, норми і стандарти безпеки дорожнього руху порушено позивачем і чим це доводиться.

При оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейські патрульної поліції користуються вимогами КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Так, п. 3 розділу ІІ Інструкції №1395 встановлено, що при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами п. 1 ст. 140 КУпАП, до неї необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою.

Проте, у порушення вказаних норм Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі належним чином не складався та позивачу не надавався, що унеможливлює встановлення обставин адміністративного правопорушення.

Крім того, у постанові не вбачається, які саме правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, були порушені.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Позивач зазначає, що 26.10.2022 року відповідачем було встановлено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, наслідком чого стало накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. відповідно до постанови серії БАД №430726, а також відповідачем було винесено вимогу (припис) про усунення порушень безпеки дорожнього руху.

Оскаржуваною постановою від 20.01.2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те саме правопорушення, що і 26.10.2022 року, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України.

Тому, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки відповідачем порушено ст. 280 КУпАП - не з`ясовано обставини адміністративного правопорушення, а також ч. 1 ст. 61 Конституції України - притягнення до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення.

В позові також наголошується, що позивач не наділений організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими функціями щодо дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, тому не може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2023 року для розгляду справи №760/2629/23 визначено суддю Митрофанову А.О. Фактично матеріали справи отримано суддею 06 лютого 2023 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року адміністративний позов було залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

09 травня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Посилається на те, що частиною 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», встановлено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Крім того, постановою КМУ №198 від 30.03.1994 року, затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони. У пункті 11 вказаних правил визначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Суб`єкт правопорушення - посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм та стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Відтак, врахувавши всі обставини ситуації, відповідач, оцінив докази, що свідчать про здійснення адміністративного правопорушення, ґрунтуючись на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин, розглянув справу про адміністративне правопорушення, склав Акт відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395, та виніс постанову на позивача як на суб`єкта, за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 20.01.2023 року відносно ОСОБА_1 інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ткаченко І.С. було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

З постанови вбачається, що 20.01.2023 року о 11 год. 00 хв. у м. Києві, на вул. Набережно-Корчуватська, 11, ОСОБА_1 , будучи начальником АЗС, не вжила своєчасно заходів щодо належного утримання території, а саме: розмітка не відповідає нормам (втрачено світло відбивні властивості), рух по території не здійснюється у відповідності до правил, норм, стандартів в сфері безпеки дорожнього руху, відсутність паркувальних місць, розміщення додаткових будівель, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Також, 20.01.2023 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ткаченко І.С. було видано позивачу вимогу (припис) №76 щодо усунень порушень в сфері ПДР.

В матеріалах справи відсутній акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, який зазначений в оскаржуваній постанові. Відповідач в свою чергу при подачі відзиву на позовну заяву зазначений акт не надав.

Крім того, 26.10.2022 року відносно ОСОБА_1 інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №430726 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

З зазначеної постанови вбачається, що 26.10.2022 року о 19 год. 00 хв. у м. Києві, на вул. Набережно-Корчуватська, 11, ОСОБА_1 , будучі начальником АЗС, не вжила своєчасно заходів щодо належного утримання території АЗС, а саме: розмітка не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97, 2389-10, 1100-21, ст. 52 ЗУ «Про дорожній рух», чим допустила порушення правил, норм, стандартів в сфері утримання автомобільних доріг, чим скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

До постанови БАД №430726 від 26.10.2022 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції у м. Києві ДПП був складений акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26.10.2022 року.

26.10.2022 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Яковлєвим Д.І. було видано позивачу вимогу (припис) №962 щодо усунень порушень в сфері ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою-накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доході громадян.

З наведеної вище норми КУпАП вбачається, що об`єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

З наданої позивачем посадової інструкції начальника автозаправочної станції Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» вбачається, що забезпечення безпеки дорожнього руху не входило та не входить до службових обов`язків позивача.

Таким чином, висновки зроблені відповідачем в оскаржуваній постанові про те, що саме позивач є відповідальною особою за належне утримання шляхопроводу є безпідставними та недоведеними.

Представник відповідача також не спростував вказане у своєму відзиві.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Як вбачається з матеріалів справи інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Ткаченко І.С. при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації порушення інспектором патрульної поліції надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором патрульної поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №430469 від 20 січня 2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Митрофанова