Справа № 344/22531/23
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/39/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.

за участю сторін:

представника позивача адвоката Баландіної Ю.Ю.

представника відповідача Грінченка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, інспектора взводу № 1 роти БУПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Ковалюк Тетяни Ярославівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Баландіна Юлія Юріївна звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, відповідача 2 інспектора взводу № 1 роти БУПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Ковалюк Тетяни Ярославівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою старшого лейтенанта поліції Ковалюк Тетяни Ярославівни від 15 листопада 2023 року серії БАД №748442 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за порушення вимог ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач зазначає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивач є учасником бойових дій та згідно пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Оскаржувана постанова також не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

За наведених обставин позивач просить визнати протиправними дії відповідача під час винесення постанови, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2023 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В.

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18 грудня 2023 року представник відповідача 1 надав відзив на позовну заяву, в якому пояснив, що поліцейський взводу № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами, при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 31-38).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просила позов задовольнити та визнати протиправними дії відповідача під час винесення постанови 15 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що під час перевірки документів в учасників дорожньо-транспортної пригоди було встановлено, що у ОСОБА_1 недійсний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, жодних документів, які б свідчити про звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, не було надано. Тому інспектором після розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач 2 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутність відповідача 2 до суду не надано.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статі 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів

Суд, вислухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 748442 від 15 листопада 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 керував транспортним засобом марки LAND ROVER, державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1 «г» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Як наслідок, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн (а.с. 6).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки LAND ROVER, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 (а.с.11-12).

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 21 вересня 2023 року (а.с.13).

У відповідності до витягу з МТСБУ, поліс на транспортний засіб № НОМЕР_1 на 15 листопада 2023 року не знайдено (а.с. 39).

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про те, що до постанови надається відео з нагрудної камери.

Судом досліджений відеозапис, наданий представником відповідача (а.с. 41).

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач вказав, що поліс страхування цивільно-правової відповідальності йому робив зять; надати поліс або відповідні підтвердні документи (посвідчення) про звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України не зміг.

Посилання позивача та його доньки на те, що він є військовим не свідчить про те, що він безпосередньо є саме учасником бойових дій.

Будь-яких належних та допустимих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Судом встановлено, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у даній адміністративній справі виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, надано до суду належні докази на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, докази вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх доказів порушення позивачем вимог підпункту «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху і, відповідно, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог статей 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає, що посадовою особою повністю були з`ясовані усі обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, тому оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 748442 від 15 листопада 2023 року прийнята правомірно, а в задоволенні позовної вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід відмовити.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення суд вважає похідними від вимоги про скасування постанови і, відповідно, задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 6, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, інспектора взводу № 1 роти БУПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Ковалюк Тетяни Ярославівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1 - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, код ЄРДПОУ 40108646, місцезнаходження: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ, 76023.

Відповідач 2 - Інспектор взводу № 1 роти БУПП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Ковалюк Тетяна Ярославівна, місцезнаходження: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ, 76023.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті й проголошені у судовому засіданні 24 січня 2024 року.

Повний текст рішення складено та підписано 24 січня 2024 року.

Суддя Мелещенко Л.В.