Справа № 440/12529/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 19 січня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/12529/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради, яка полягає у невжитті заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на землях комунальної власності площею 46 515,47 кв.м, яке знаходиться на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади (КОАТУУ , зона 00, квартал 26) та межує із земельними ділянками з кадастровими номерами: :00:026:0026 (7212,84 кв.м), :00:026:0042 (448,204 кв.м), :00:026:0043 (652,64 кв.м);

зобов`язати Полтавську міську раду вжити заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на землях комунальної власності площею 46 515,47 кв.м, яке знаходиться на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади (КОАТУУ , зона 00, квартал 26) та межує із земельними ділянками з кадастровими номерами: :00:026:0026 (7212,84 кв.м), :00:026:0042 (448,204 кв.м), :00:026:0043 (652,64 кв.м).

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що на земельній ділянці комунальної власності, що належить полтавській територіальній громаді, на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади утворилось несанкціоноване сміттєзвалище. Відповідач, як суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо збереження та охорони земель, знехтував таким своїм обов`язком, що про що свідчить бездіяльність Полтавської міської ради щодо ліквідації сміттєзвалища.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позов Полтавська міська рада пояснила, що органом, на який покладено функції щодо поводження з побутовими відходами є Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року до участі у справі залучено співвідповідача - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної військової адміністрації.

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради правом на подання відзиву не скористалось, витребуваних судом документів не надало, що в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України кваліфікується судом як визнання позову.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що розпоряджень від Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 не отримувало, а відтак жодних дій не вчиняло.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Полтавською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, передбачених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", виявлені порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища у діяльності Полтавської міської ради.

Так, Полтавською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000055 від 12 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, за фактом забруднення земель комунальної власності на території Гожулівського старостинського округу Полтавської територіальної громади (КОАТУУ , зона 00, квартал 26) шляхом розміщення стихійного сміттєзвалища.

В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді проведено огляд вказаної земельної ділянки із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Центрального округу та інженера-геодезиста та за участі старости Гожулівського старостинського округу.

За результатами проведеного огляду виявлено стихійне сміттєзвалище площею понад 5 га на земельній ділянці, яка перебуває у розпорядженні Полтавської міської територіальної громади.

Згідно з протоколом огляду від 18 травня 2023 року площа засміченої земельної ділянки становить 54829,15 кв.м. Вказане сміттєзвалище знаходиться на землях запасу комунальної власності площею 46515,47 кв.м. Інша територія сміттєзвалища частково займає площу приватних земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:026:0026 (7212,84 кв.м.), :00:026:0042 (448,204 кв.м.), :00:026:0043 (652,64 кв. м.).

Уповноваженим не звернення до суду з позовом у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів в силу приписів Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19 квітня 2017 року, є Державна екологічна інспекція Центрального округу.

27 червня 2023 року Полтавською окружною прокуратурою до Державної екологічної інспекції Центрального округу в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" направлено лист про виявлені правопорушення, в якому повідомлено уповноважений орган про необхідність вжити заходи реагування щодо звернення до суду із позовною заявою про зобов`язання Полтавської міської ради вжити заходів до ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на території Гожулівського старостинського округу Полтавської територіальної громади.

У відповідь Державна екологічна інспекція Центрального округу листом від 14 липня 2023 року поінформувала прокурора про свою бездіяльність щодо вжиття заходів з метою усунення виявлених порушень, що свідчить про протиправну бездіяльність компетентного органу у спірних правовідносинах.

Отже позивачем встановлено, що протягом тривалого часу органом місцевого самоврядування не вжито заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на території Гожулівського старостинського округу Полтавської територіальної громади. У свою чергу забруднення земель шляхом несанкціонованого розміщення відходів завдає шкоди інтересам держави у формі забезпечення суспільства на безпечне довкілля, непогіршення екологічної ситуації, що реалізується через цільовий характер використання земельних ділянок.

На цій підставі прокурор звернувся з позовом до суду.

Згідно з статтею 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У статті 2 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 19 Закону № 858-ІV визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; б) організація та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля визначає Закон України "Про охорону земель".

Згідно зі статтею 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про охорону земель" господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені граничнодопустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється (ч. 1).

У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання (ч. 2).

Згідно зі статтею 46 Закону України "Про охорону земель" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних» горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини (ч. 3).

Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи" (ч. 5).

У розумінні частин першої, другої, третьої та сьомої статті 12 Закону України "Про відходи" відходи, щодо яких не встановлено власника або власник яких невідомий, вважаються безхазяйними. З метою запобігання або зменшення обсягів утворення відходів виявлені безхазяйні відходи беруться на облік. Порядок виявлення та обліку безхазяйних відходів визначається Кабінетом Міністрів України. Власники або користувачі земельних ділянок, на яких виявлено безхазяйні відходи, зобов`язані у п`ятиденний строк повідомити про них місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною восьмою статті 12 Закону України "Про відходи" підставами для визначення відходів безхазяйними та їх обліку можуть бути: повідомлення власників або користувачів земельних ділянок, на яких виявлено безхазяйні відходи; звернення (повідомлення) громадян, підприємств, установ та організацій, засобів масової інформації; результати інспекційних перевірок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, державної санітарно-епідеміологічної служби, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини десятої статті 12 Закону України "Про відходи" у разі отримання звернення (повідомлення) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а також органи місцевого самоврядування зобов`язані визначити кількість, склад, властивості, вартість відходів, рівень їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та вжити заходів для визначення власника відходів.

Частиною одинадцятою статті 12 Закону України "Про відходи" визначено, що у разі потреби для визначення власника безхазяйних відходів та їх оцінки можуть залучатися правоохоронні органи, відповідні спеціалісти і експерти.

Згідно з пунктом "а" статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: 1) в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку належить зокрема: 6) вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів; 15) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

Відповідно до пункту "и" частини першої статті 21 Закону України "Про відходи" органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.

Як зазначено вище, несанкціоноване сміттєзвалище розташоване в межах Гожулівського старостинського округу, який належить до Полтавського міської територіальної громади.

Як встановлено судом Полтавською міською радою створено Управління житлово-комунального господарства, на яке згідно його статутних завдань покладено повноваження у сфері поводження з побутовими відходами, зокрема, вивезення, збирання, зберігання та перевезення, захоронення. Управління житлово-комунального господарства уповноважене на утримання елементів благоустрою, зокрема на ліквідацію стихійних сміттєзвалищ.

Через тривалу бездіяльність відповідача щодо виконання вимог чинного законодавства на теперішній час несанкціоноване сміттєзвалище, яке розташоване в межах Гожулівського старостинського округу, не ліквідоване, що завдає шкоди інтересам держави у формі забезпечення суспільства на безпечне довкілля, непогіршення екологічної ситуації, що реалізується через цільовий характер використання земельних ділянок, у зв`язку з чим наявні підстави для зобов`язання Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради вжити заходів з ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, розташованого в межах Гожулівського старостинського округу.

Щодо органів, уповноважених здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 02 лютого 2021 року № 59, Держекоінспекція: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, зокрема про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; звертається до суду із позовами щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб.

Таким чином, уповноваженими державою органами у спірних правовідносинах є Державна екологічна інспекція Центрального округу, яка має повноваження звертатись до суду з метою реалізації повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України па прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництв прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 (далі - Рішення Конституційного Суду України) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як пояснив позивач в письмових поясненнях, у дослідженому випадку інтерес держави полягає у відновленні та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання земель.

У відповідності до частин 3, 4, 5 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Таким органом у дослідженому судом випадку є Державна екологічна інспекція Центрального округу.

З аналізу статті 23 Закону України "Про прокуратуру" випливає, що надавши прокурору повноваження представництва, законодавець визначив можливість органів прокуратури захищати державні інтереси, якщо уповноважений орган не здійснює або належним чином здійснює захист законних інтересів держави.

"Нездійснення захисту" проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

У своїй Постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що прокурор, подаючи до суду позов, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Зважаючи на вищезазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як зазначено в позові, вказаний позов подано в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, оскільки в ході реалізації повноважень, наданих органам прокуратури Конституцією України та Законом України "Про прокуратуру" було встановлено факт недотримання вимог природоохоронного законодавства, що полягає у бездіяльності щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади.

Про виявлені прокуратурою порушення законодавства відповідний суб`єкт владних повноважень належним чином повідомлений листом, проте жодних заходів, спрямованих на захист інтересів держави зазначеним органом не вжито.

З листа Державної екологічної інспекції Центрального округу встановлено, що остання не має наміру звертатися до суду з позовною заявою щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади.

З викладеного випливає, що порушені державні інтереси є незахищеними та свідчить про бездіяльність з боку зазначеного органа державної влади, що відповідно до статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що в дослідженому випадку у прокурора є обґрунтовані підстави для пред`явлення позовної заяви в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, у зв`язку із здійсненням останнім захисту інтересів держави неналежним чином.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Управління ЖКГ Полтавської міської ради в ході розгляду справи доводи прокурора не спростувало, не надало суду належних і допустимих доказів, що свідчили б про фактичну ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокурора.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 193, 205, 228, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавської міської ради, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, яка полягає у невжитті заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на землях комунальної власності площею 46 515,47 кв.м, яке знаходиться на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади (КОАТУУ , зона 00, квартал 26) та межує із земельними ділянками з кадастровими номерами: :00:026:0026 (7212,84 кв.м), :00:026:0042 (448,204 кв.м), :00:026:0043 (652,64 кв.м).

Зобов`язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради вжити заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на землях комунальної власності площею 46 515,47 кв.м, яке знаходиться на території Гожулівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади (КОАТУУ , зона 00, квартал 26) та межує із земельними ділянками з кадастровими номерами: :00:026:0026 (7212,84 кв.м), :00:026:0042 (448,204 кв.м), :00:026:0043 (652,64 кв.м).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова