Справа № 524/5398/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р.Справа № 524/5398/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Нестеренко С.Г., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська, 39600, по справі №524/5398/23

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Семенченко Лілії Михайлівни від 31 січня 2023 р., серії АА № 00004520, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 тис. грн. за те, що він нібито допустив рух 17 грудня 2022 року транспортного засобу МАЗ 630305-220, р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,799% (2,124 т) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 т.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 27.10.2023 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом та залишено позов без розгляду.

Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука від 27.10.2023 і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України, та на невідповідність висновкам суду обставинам справи, вважає, що пропущений ним строк звернення до суду з поважних причин. Також зазначає, що про спірної постанови стало відомо 03.08.2023, коли він ознайомився із матеріалами виконавчого провадження ВП 71666209 від 27.04.2023 про примусове виконання спірної постанови, а тому об`єктивно раніше зазначеної дати не міг звернутися до суду про її оскарження.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності спірної ухвали та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, 07 серпня 2023 року до суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Семенченко Лілії Михайлівни від 31 січня 2023 р., серії АА № 00004520, у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 тис. грн. за те, що він нібито допустив рух 17 грудня 2022 року транспортного засобу МАЗ 630305-220, р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 11,799% (2,124 т) при дозволеній максимальній фактичній масі 18 т.

Вважав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності фальсифікованою та протиправною, оскільки вона була ухвалена з порушенням норм права, зокрема, що проступок не вчиняв, а також, що автомобіль перебуває в оренді.

Зазначав, що копію постанови не отримував, дізнався про неї у ході виконавчого провадження, а тому просив поновити строк звернення.

Ухвалою судді від 23 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі, залучено сторін, а саме позивача, відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, витребувано документи та запропоновано учасникам справи подати відзиви на позов.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не подав до суду належні і допустимі докази щодо наявності поважних причин несвоєчасного звернення до суду з даним позовом, а звідси поважності пропуску строків звернення з даним позовом до суду, наявності підстав для поновлення такого строку, а відтак наявні підстави, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України для залишення позову без розгляду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право у порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Умовою прийняття позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотриманні строків звернення до суду, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення доказів поважності причин його пропуску.

За змістом п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ч. 1 ст. 169 КАС України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, відповідно до ч.ч. 13, 15 ст. 171 КАС України повноваження суду першої інстанції у разі встановлення після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановити ухвалу про залишення заяви без руху та надати строк для усунення її недоліків, і залишення її без розгляду в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Згідно з ч. 9 ст. 171 КАС України в ухвалі про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, зокрема, зазначається результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику (повідомлення) сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертаючись до суду із цією позовною заявою одночасно заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням причин поважності такого пропуску та просив суд його поновити (а.с. 5).

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23.08.2023 відкрито провадження у справі, залучено сторін, а саме позивача, відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, витребувано документи та запропоновано учасникам справи подати відзиви на позов.

При цьому, питання поновлення пропущеного строку за клопотанням позивача судом при відкритті провадження у справі не вирішувалося, причини пропуску пропущеного позивачем строку звернення до суду неповажними не визнавалися.

Спірною ухвалою від 27.10.2023 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом та залишено позов без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, з огляду на неповажність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, позовної заяви. Як у випадку невиконання вимог статті 160 КАС України щодо форми та змісту позовної заяви, так і вимог щодо дотримання строку звернення до суду, зокрема, відсутності відповідного клопотання про його поновлення чи визнання вказаних у ньому причин неповажними, - позовна заява залишається без руху.

З аналізу положень ст. 123, 171 КАС України вбачається, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.

Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Закріплений у ч.ч. 1-3 ст. 123 КАС України порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого строку.

До відкриття провадження у справі реалізація відповідних процесуальних гарантій відбувається шляхом залишення позовної заяви, поданої за межами строків звернення до суду, без руху з пропозицією подати заяву про його поновлення або вказати інші, ніж ті, що зазначені в позовній заяві, підстави для поновлення строку.

Аналогічним чином законодавець урегулював і механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, факт якого встановлено після відкриття провадження у справі, закріпивши у частині третій статті 123 КАС України, що позов залишається без розгляду, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.

Колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без руху - це процесуальна дія, яка застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд повинен чітко зазначити недоліки такої заяви та встановити спосіб і строк їх усунення.

У разі подання позивачем клопотання про поновлення строку звернення із позовною заявою суд повинен надати йому оцінку та вирішити шляхом визнання/невизнання причин пропуску такого строку поважними/неповажними.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції при відкритті провадження у справі не вирішив питання про поновлення процесуального строку, відмову у його поновленні та не визнавав підстави такого пропуску (не)поважними.

Крім того, системний аналіз положень статті 123 КАС України дає підстави для висновку, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача у спірних правовідносинах є надання можливості останньому скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропущеного строку, ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та які були визнані судом неповажними.

Верховний Суд у справі № 640/5645/19 (постанова від 23 вересня 2020 року) щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, необхідно застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі №640/10031/20.

При цьому, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції не надано можливості позивачу скористатися правом подати заяву, шляхом прийняття ухвали про залишення заяви без руху в якій би пропонувалося судом вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки, виявивши факт пропуску позивачем строку звернення до суду, не вчинив дій щодо надання позивачу можливості повідомити про інші причини поважності пропуску строку звернення до суду, тобто діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, залишив адміністративний позов без розгляду, чим обмежив право позивача на оскарження спірної постанови.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не оцінює поважність наведених позивачем причин пропуску строку звернення до суду, однак дійшла висновку, що суд першої інстанції не дотримався процесуального порядку вирішення питання щодо поважності їх пропуску.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, дійшов передчасного висновку.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду в суд першої інстанції є слушними, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст. 320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 229, 250, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.10.2023 по справі № 524/5398/23 скасувати.

Справу №524/5398/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення направити до Автозаводського районного суду міста Кременчука для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк