Справа № 280/2330/22
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року

м. Київ

справа № 280/2330/22

адміністративне провадження № К/990/29337/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №280/2330/22

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Яковлева Володимира Віталійовича

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2023 року (головуючий суддя: Дурасова Ю.В., судді: Божко Л.А., Лукманова О.М.).

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2022 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійснені нарахування й виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 30 листопада 2018 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року - січень 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що відповідач допустив протиправну бездіяльність і порушив його майнові права, оскільки під час проходження військової служби йому не була виплачена індексація грошового забезпечення.

2.1. ОСОБА_1 доводив, що в силу пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення для розрахунку індексації його грошового забезпечення за період із 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року базовим місяцем слід застосовувати січень 2008 року, оскільки саме тоді востаннє були підвищені оклади військовослужбовців. Одночасно з цим, позивач заперечував наявність у відповідача дискреційних повноважень стосовно визначення іншого місяця базовим, ніж січень 2008 року.

2.2. Також ОСОБА_1 доводив, що для розрахунку індексації його грошового забезпечення за період із 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року відповідач не врахував вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року (головуюча суддя: Семененко М.О.) позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у непроведенні нарахування й виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

- у задоволенні решти позовних вимоги відмовлено.

4. Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що індексація грошового забезпечення є державною соціальною гарантією і у зв`язку із інфляцією відповідач був зобов`язаний її нарахувати й виплатити позивачу. Водночас, установивши, що з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цю індексацію, суд констатував обґрунтованість вимог в частині визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача її усунути.

4.1. Одночасно з цим, суд дійшов висновку, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за вказаний період є січень 2008 року. Цей висновок суд мотивував тим, що згідно з Порядком №1078 з 1 грудня 2015 року підставою для встановлення базового місяця є підвищення розміру тарифної ставки (окладу). Встановивши, що підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулося у січні 2008 року і з тих пір до березня 2018 року вони законодавчо не змінювалися, суд дійшов висновку про те, що відповідач повинен провести індексацію грошового забезпечення позивача із урахуванням січня 2008 року базовим місяцем.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року, суд дійшов висновку про їхню безпідставність.

5.1. Цей висновок суд мотивував тим, що з квітня 2018 року по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%. Натомість таке перевищення відбулося у жовтні 2018 року і відповідний показник був офіційно оприлюднений у листопаді 2018 року. Тому грошове забезпечення позивача підлягало індексації в наступному місяці, тобто у грудні 2018 року, відтак підстави для нарахування й виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року відсутні.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

6. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року скасовано у частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року та відмовлено у задоволенні позову в цій частині вимог. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

7. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати й виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. Свою позицію суд апеляційної інстанції мотивував тим, що ОСОБА_1 був новоприйнятим працівником, оскільки його військова служба за контрактом почалася з 27 червня 2016 року, а тому базовий місяць в цьому випадку може бути визначений відповідачем лише з урахуванням початку служби, а не січня 2008 року.

8. Сторони не оскаржували рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги і відзиву

9. Скаржник просить Верховний Суд скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про застосування січня 2008 року як базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення та залишити в силі в цій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року.

10. В обґрунтування підстав касаційного оскарження покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - «КАС України»).

11. Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду стосовно тлумачення і застосування у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку №1078, які викладені у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 23 червня 2022 року у справі №120/2399/21-а, від 6 квітня 2023 року у справі №380/19089/21 у контексті визначення січня 2008 року базовим місяцем при обчисленні та нарахуванні індексації грошового забезпечення військовослужбовцям за період з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року.

12. Позиція скаржника полягає в тому, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість застосування січня 2008 року базовим місяцем для індексації грошового забезпечення позивача з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року. Стверджує, що у цій частині рішення суду першої інстанції було законне й обґрунтоване і підстави для його скасування були відсутні.

13. Відповідач не подав відзиву на касаційну скаргу, копію ухвали про відкриття касаційного провадження отримав 13 вересня 2023 року. За правилами частини четвертої статті 338 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. З 27 червня 2016 року до 24 травня 2020 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

15. З 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення.

16. З квітня 2018 року до вересня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, у жовтні 2018 року індекс споживчих цін складав 103,7. У листопаді 2018 року офіційно опублікований індекс споживчих цін за жовтень 2018 року.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

19. Згідно з ухвалою Верховного Суду від 7 вересня 2023 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів скарги, яка подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

20. Спірні правовідносини склалися довкола обставин ненарахування й невиплати військовою частиною на користь позивача (військовослужбовця) індексації грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 30 листопада 2018 року.

21. У касаційній скарзі представник позивача оскаржує постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про застосування січня 2008 року як базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року.

22. Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове про відмову у задоволенні цієї вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що за правилами Порядку №1078 січень 2008 року не може бути базовим місяцем для індексації грошового забезпечення позивача за період з 27 червня 2016 року до 30 листопада 2018 року.

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, виходить із такого.

24. Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - «Закон №2011-XII», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

25. Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

26. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

27. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-XII).

28. Згідно зі статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-III (далі - «Закон №2017-IІI») з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

29. Відповідно до статті 19 цього ж Закону №2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

30. Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

31. На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

32. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-XII (далі - «Закон №1282-XII», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

33. Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

34. Згідно з положеннями статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

35. Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII (у редакції Закону №911-VIII від 24 грудня 2015 року, що діє з 1 січня 2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

36. Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону №1282-XII).

37. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини друга статті 5 Закону №1282-XII).

38. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону №1282-XII).

39. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - «Порядок №1078»).

40. Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

41. У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

42. Механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункт 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

43. За змістом частини першої статті 9 Закону №1282-XII індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.

44. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

45. Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №206/4411/16-а).

46. Так, з 1 грудня 2015 року положення Порядку №1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

47. За змістом пояснюючої записки до проекту постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 метою цього акту є внесення змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

48. У зв`язку з цим указаною постановою удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників (зокрема, пункт 5 викладено у новій редакції).

49. Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу», ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

50. На відміну від правил визначення «базового місяця» (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), «місяцем підвищення доходу» є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

51. Термін «підвищення тарифних ставок (окладів)» для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

52. Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону №1282-ХІІ), то зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

53. Отже, з 1 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

54. Задля досягнення поставленої мети (зміна механізму проведення індексації, який передбачав індивідуальний підхід для кожного окремого працівника, та перехід до механізму, який би забезпечував єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників) пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 постановлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

55. За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників, а тому абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 передбачено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, який уже діяв із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, та передбачав єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників (з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник).

56. Так, якщо на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися, а тому січень 2016 року не став для останніх «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку №1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013).

57. Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у пункті 58 постанови від 21 березня 2023 року у справі №620/7687/21, пункті 62 постанови від 22 березня 2023 року у справі №380/1730/22 з подібними правовідносинами.

58. Із обсягу встановлених у цій справі обставин слідує, що станом на січень 2016 року розмір посадових окладів військовослужбовців визначався Постановою №1294, яка була чинною з 1 січня 2008 та діяла до 1 березня 2018, тобто до набрання чинності Постановою №704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

59. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року включно для цілей застосування Порядку №1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013) є січень 2008 року.

60. Стосовно дискреційних повноважень, то Суд неодноразово зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав (до прикладу, постанови Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17).

61. З наведеного слідує логічний висновок, що у спірному періоді (з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року) повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку №1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

62. Аналогічні правові висновки Верховного Суду щодо застосування положень Порядку №1078 у подібних правовідносинах викладені у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 та ін. Підстави для відступу від указаної правової позиції відсутні.

63. На тлі викладеного Суд не може погодитися з тлумаченням пункту 10-2 Порядку №1078, яке застосував суд апеляційної інстанції, оскільки воно протирічить приписам абзаців 1, 2 пункту 5 цього Порядку та єдиним правилам проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників, що запроваджені з 1 грудня 2015 року.

64. Суд апеляційної інстанції викладеного не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового умовиводу про неможливість застосування січня 2008 року у якості місяця підвищення доходу позивача для індексації його грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року.

65. Також варто додати, що оскаржувана постанова прийнята 1 червня 2023 року. На той час уже існували висновки, сформовані Судом у перелічених постановах, щодо тлумачення і застосування у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку №1078 при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовця з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, та відсутності у військової частини дискреційних повноважень при його визначенні.

66. Тож скаржник слушно зазначає про те, що суд апеляційної інстанції застосував норми Порядку №1078 без урахування правових позицій Верховного Суду, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про застосування січня 2008 року як базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року та ухвалення нового про відмову у задоволення цієї позовної вимоги.

67. У оскарженій частині суд апеляційної інстанції помилково скасував законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, який повно та правильно встановив обставини справи, ухваливши правильне по суті спору судове рішення.

68. Доводи касаційної скарги, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

69. За приписами статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

70. За наведеного правового регулювання та обставин справи касаційну скаргу належить задовольнити, у порядку статті 352 КАС України скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про застосування січня 2008 року як базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення за період з 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції про задоволення вказаної вимоги.

71. У неоскаржуваній частині, яка не перевіряється Верховним Судом у межах цього касаційного провадження, постанову суду апеляційної інстанції відповідно до правил статті 350 КАС України належить залишити без змін.

72. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 352, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Яковлева Володимира Віталійовича задовольнити.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати й виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 27 червня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

У цій частині залишити в силі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року.

3. У іншій частині постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду