Справа № 420/11609/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/11609/23

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О. Час і місце ухвалення: 05.10.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказу і мобілізаційного розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси, військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати мобілізаційне розпорядження та інші рішення про включення до списків, про складання обліково - послужної картки (конкретна дата, номер і пункт на моменту звернення до суду позивачу невідомі) Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та його начальника, про призов ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період;

- визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про призначення ОСОБА_1 на посаду, про прийняття ним справ та посади і про вступ до виконання ним обов`язків за посадою у військовій частині НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та її командира прийняти рішення про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і про направлення його на військовий облік до Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

- зобов`язати Малиновський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та його начальника прийняти рішення про надання і оформлення ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації в особливий період і воєнний час, на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувачу вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти, з постановкою на спеціальний облік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що починаючи з 01.09.2022р. він є здобувачем вищої освіти у Вищій школі економіки Стальової Волі (Польща), а тому, на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Однак, незважаючи на це, в березні 2023 року Малиновським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м.Одеси було незаконно мобілізовано ОСОБА_1 на військову службу у військову частину НОМЕР_1 , де позивачу видано військовий квиток, призначено на посаду із зарахуванням до списків особового складу військової частини. Позивач зазначає, що після прибуття до Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ним було повідомлено відповідача про те, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання, пред`явлено студентський квиток, на що його повідомили про відсутність у мобілізованого права на відстрочку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Скасовано мобілізаційне розпорядження Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси щодо організації та проведення 29 березня 2023 року мобілізації ОСОБА_1 .

Скасовано пункт 16 наказу військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 про призначення солдата ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , призваного на військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період Малиновським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м. Одеси на посаду курсанта навчального взводу навчальної розвідувальної роти навчального батальйону, ВОС 100.

Зобов`язано Малиновський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки прийняти рішення про надання та оформлення ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації в особливий період і воєнний час, на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувачу вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти, з постановкою на спеціальний облік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 та Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн. (з кожного з відповідачів).

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволення позову про скасування пункту 16 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 05.10.2023р. у відповідній частині з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 як військовослужбовець, призначений за мобілізацією Малиновським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м.Одеси у відповідності до іменного списку військовозобов`язаних, призваних на військову службу за мобілізацією. Тобто, мобілізаційне розпорядження не було підставою для зарахування позивача до списків військової частини НОМЕР_1 , про що помилково зазначив суд першої інстанції.

Також, апелянт посилається на те, що скасовуючи п.16 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 судом першої інстанції залишено поза увагою, що при прийнятті оскаржуваного наказу військова частина НОМЕР_1 виходила з того, що Малиновським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки здійснено всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав для звільнення ОСОБА_1 від призову на військову службу. За таких обставин, командир військової частини НОМЕР_1 не мав права не зараховувати позивача до особового складу військової частини.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, який станом на час вирішення справи вичерпав свою дію та є реалізованим.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що дійсно, військова частина НОМЕР_1 , при виданні наказу про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу, не мала підстав піддавати сумніву правомірність направлення Малиновським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки позивача до військової частини у зв`язку з мобілізацією. Однак, враховуючи наявність у позивача беззаперечного права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», незаконним є сам факт його мобілізації і, як наслідок, прийняті у зв`язку з цим всі управлінські рішення щодо нього.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є здобувачем вищої освіти за денною формою навчання. Зокрема, згідно довідки Вищої економічної школи у Стальовій Волі (Республіка Польща) від 12.08.2022р. ОСОБА_1 зарахований на термін з 01.10.2022р. по 30.09.2025р. на навчання на денній формі І ступеня за напрямом «економіка» до Вищої економічної школи у Стальовій Волі.

Факт навчання позивача підтверджується також Договором про навчання за програмою ліценціату (денна форма навчання) у Вищій школі економіки Стальової Волі, укладеним з позивачем 12.08.2022р.

Наразі громадянин України ОСОБА_1 є мобілізованим Малиновським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м.Одеси.

28.03.2023р. ОСОБА_1 подав до Малиновського РТЦК та СП заяву про видачу військового квитка.

Наказом начальника Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м.Одеси від 29 березня 2023 року №70 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією» ОСОБА_1 , відповідно до мобілізаційного розпорядження, з 29 березня 2023 року призвано на військову службу за загальною мобілізацією та направлено для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

У відповідності до поіменного списку військовозобов`язаних, призваних на військову службу за мобілізацію Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси, призваних до військової частини НОМЕР_3 (навчального центру ( АДРЕСА_1 ) військової частини НОМЕР_1 ) вих. №1378 від 29.03.2023р., солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 солдата ОСОБА_1 , який прибув із Малиновського РТЦК та СП міста Одеси, призваного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента в Україні від 24.02.2022р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» для проходження базової та фахової підготовки, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта, штатно-посадова категорія «солдат».

Судом першої інстанції, також, встановлено, що в подальшому, солдат ОСОБА_1 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2023р. №168, вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 12.06.2023р.

Вважаючи порушеним своє право на відстрочку від призову на військову службу у зв`язку з мобілізацією, передбачене статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначив, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивач був здобувачем вищої освіти за денною формою навчання, а тому не підлягав призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Враховуючи, що дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування мобілізаційного розпорядження Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та проведення 29.03.2023р. мобілізації позивача. Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що посадові особи Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси на момент призову ОСОБА_1 не були обізнані про наявність будь-яких підстав для відстрочки його від мобілізації, відтак, за висновками суду, відсутні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо призову під час мобілізації позивача.

Що ж до позовних вимог, заявлених до військової частини НОМЕР_1 , то суд зазначив, що видаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу командир військової частини НОМЕР_1 не мав підстав піддавати сумніву, що направляючи ОСОБА_1 до військової частини Малиновський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснив всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав, звільняючих позивача від призову на військову службу. Однак, за висновками суду, виданий на підставі мобілізаційного розпорядження наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 в частині зараховування позивача до особового складу військової частини є юридично значимим, оскільки має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення можливості реалізувати належне йому право на відстрочку від призову до військової служби під час мобілізації на особливий період та покладає на нього обов`язок щодо проходження військової служби в особливий період. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування вказаного наказу в частині, що стосується ОСОБА_1 .

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 , тобто в частині задоволення вимог позову про скасування пункту 16 наказу військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 у відповідній частині виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону №2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» (затвердженим Законом України від 03.03.2022р. №2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.

Відповідно до визначень, які наведені у ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. №3543-XII (далі - Закон №3543-XII ):

мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із частиною п`ятою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

Абзацом першим пункту 252 Указу Президента від 10 грудня 2018 року №1153/2008 «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» передбачено, що призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Відповідно до п.253 Указу №1153/2008 у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі - Положення №154), передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктами 9, 11 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Підпунктом 7 пункту 252 Указу №1153/2008 встановлено, що військовослужбовці, які переміщуються на інші посади за штатами воєнного часу, а також військовозобов`язані, приписані на посади до військових частин, та резервісти, призначені на посади до військових частин, після призову приступають до виконання обов`язків за цими посадами з моменту їх призначення наказами по стройовій частині відповідно до мобілізаційного призначення.

Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року за №1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України.

Відповідно до п.1, п.3 Розділу XII Інструкції №280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

З вказаних норм у їх сукупності слідує, що організація обліку та призову громадян в особливий період, в тому числі щодо перевірки наявності підстав для відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу, покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахуванням здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, при виданні наказу від 31.03.2023р. №93 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини військова частина НОМЕР_1 не мала підстав піддавати сумніву, що направляючи позивача до військової частини Малиновський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснив всі передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення наявності/відсутності законних підстав для звільнення (надання відстрочки) позивача від призову на військову службу.

А відтак, відсутні підстави для визнання вказаного наказу командира військової частини протиправним, оскільки при його виданні останній діяв у відповідності до п.14 Розділу ІІ Інструкції №280.

Поряд з цим, при вирішенні даного спору судом першої інстанції встановлено наявність у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувача вищої освіти за денною формою навчання. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для скасування мобілізаційного розпорядження Малиновського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та проведення 29 березня 2023 року мобілізації позивача.

Рішення суду першої інстанції у відповідній частині не оскаржується в апеляційному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає правову оцінку таким висновкам суду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, виданий на підставі мобілізації позивача, (проведення якої скасовано в судовому порядку) наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 в частині зарахування позивача до особового складу військової частини НОМЕР_1 підлягає скасуванню, оскільки він покладає на нього обов`язок щодо проходження військової служби в особливий період.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, який станом на час вирішення справи вичерпав свою дію та є реалізованим. Саме на підставі вказаного наказу ОСОБА_1 розпочав проходження військової служби з призначенням його на конкретну посаду.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, законодавством щодо проходження військової служби не передбачено, що скасування документів з оформлення процедури мобілізації має наслідком скасування наказу про зарахування особи до складу військової частини та виключення такої особи зі складу військової частини, куди її направлено відповідним районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Скасування наказу військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2023р. №93 в частині, що стосується зарахування ОСОБА_1 до складу військової частини НОМЕР_1 є ефективним засобом захисту порушених прав позивача, оскільки, в іншому випадку права позивача не будуть захищені, що не відповідає завданню адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду від 05.10.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-«г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 січня 2024 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова