Справа № 420/2027/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/2027/23

Перша інстанція: суддя Марин П.П.,

повний текст судового рішення

складено 16.10.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
при секретарі Абович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі відповідач, ГУ НП в Херсонській області) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №401 від 31.05.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» у частині, що стосується застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Херсонській області «Про особовий склад» від 22.06.2022 року №518 o/c;

- поновити позивача на посаді помічника чергового відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУ НП в Херсонській області;

- стягнути з ГУ НП в Херсонській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивача було звільнено незаконно, оскільки з моменту окупації території Херсонської області військами Російської Федерації 24.02.2022 року він не отримував жодного наказу, ані усного, ані письмового від керівників будь-якого рівня про необхідність евакуації. Інформація про передислокацію особового складу ГУ НП в Херсонській області на територію Миколаївської області, план евакуації до нього також жодним чином не доводився. Крім того, позивач звертає увагу, що керівництвом ГУ НП в Херсонській області з першого дня окупації Херсонської області не вжито жодних заходів щодо евакуації підпорядкованого особового складу та членів їх сімей, «зелені коридори» для евакуації також не організовувалися. Поряд з цим, позивач наголошував, що ним неодноразово вчинялися спроби виїзду на підконтрольну Україні територію, проте у зв`язку з постійними бойовими діями на всіх напрямках Херсонської області зробити це не вдалося, самостійно покинути окуповану територію позивач не зміг з об`єктивних підстав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що позивач до 22.06.2022 року проходив службу на посаді помічника чергового відділення поліції №1 Херсонського районного управління поліції, звання старший сержант поліції.

10.05.2022 року начальнику ГУ НП в Херсонській області Королю І.В від заступника начальника ГУ НП в Херсонській області полковника поліції Баклана О.А. надійшла доповідна записка про те, що деякі поліцейські ГУ НП в Херсонській області не виконали вимоги наказу від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», не покинули територіальні громади Херсонської області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ, для здійснення відповідно до своєї посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій покладених на поліцію, на підконтрольній Україні території та станом на 07.05.2022 року відсутні без поважних причин на службі.

Наказом ГУ НП в Херсонській області від 10.05.2022 року №184 за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУ НП в Херсонській області, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУ НП в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутності працівників поліції без поважних причин на службі, призначене службове розслідування.

Службовим розслідуванням встановлено, що заступником начальника УКЗ ГУ НП в Херсонській області підполковником поліції ОСОБА_2 , у присутності в якості свідків заступника начальника відділу УКЗ ГУ НП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_3 та начальника відділу УКЗ ГУ НП в Херсонській області підполковника поліції Бабич Т.В., 07.05.2022 року,10.05.2022 року, складено акти про відсутність на службі (робочому місці) в місцях дислокації ГУНП працівників поліції, зокрема ОСОБА_1 (акти №621/2/02-2022 від 07.05.2022 року та №660/2/02-2022 від 10.05.2022 року).

Також актом №1036/2022 від 31.05.2022 року у складі начальника управління головної інспекції ГУНП в Херсонській області підполковником поліції ОСОБА_4 , заступником начальника ГУ НП в Херсонській області начальника СУ полковника поліції Вербицького М., заступника начальника ГУ НП в Херсонській області полковника поліції ОСОБА_5 , начальника ВСР УГІ ГУ НП в Херсонській області підполковника поліції Шанька Олександра зафіксовано відсутність на службі ОСОБА_1 станом на 31.05.2022 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Державі. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, і тому суд погодився з аргументами відповідача про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

Апелянт не погоджується з доводами суду першої інстанції, вказуючи на те, що позивач не отримував і не знав про наказ начальника ГУ НП в Херсонській області щодо евакуацію (передислокацію) до Миколаєва від 24.02.2022 року №87, а після окупації м.Херсона і області позивач не мав безпечної можливості виїхати на підконтрольну територію України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно приписів п.1, п.2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту передбачено, зокрема пунктами 1, 4, 5, визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема,

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Відповідно до.1 ст.5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Згідно приписів абз.1, 2, 20 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2036 року №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

З аналізу наказу ГУНП в Херсонській області №401 від 31.05.2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» у частині, що стосується застосування до позивача дисциплінарного стягнення вбачається, що підставою для його прийняття стала фактична відсутність позивача на службі з 24.02.2022 року та невиконання позивачем наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район».

Фактична відсутність позивача на службі підтверджується наявними в матеріалах справи актами та не заперечується позивачем у справі.

За результатом розслідування було зазначено, що наказом ГУ НП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

Згідно наявних у матеріалах справи інформаційних довідок заступника начальника ГУНП в Херсонській області Захарченка Д.А. від 01.08.2022 року №2679/05/25, заступника начальника ГУНП в Херсонській області О. Баклана за №2702/04/25-2022 від 01.08.2022 року вбачається, що наказ про необхідність проведення евакуації було доручено розмістити в групі «Інформування керівників ГУНП» месенджеру «Телеграмм». На підтвердження розміщення відповідного наказу відповідачем до матеріалів справи надано відповідні скріншоти такої бесіди.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту перебування позивача у групі «Інформування керівників ГУНП» месенджеру «Телеграмм».

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що за наявною у матеріалах справи довідкою підтверджено, що у жовтні 2021 року УОАЗОР ГУНП в Херсонській області розроблено детальний План евакуації ГУНП в Херсонській області (інвентарний №94дск від 25.10.2021 року), яким передбачено основні етапи та послідовність проведення евакуаційних заходів (знищений 24.02.2022 року, акт №1980/01/20-2022дск). Також плани евакуації розроблялись у всіх територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП в області. В період 3-5 листопада 2021 року з особовим складом територіальних (відокремлених) та структурних підрозділів ГУНП в Херсонській області проводилися практичні тренування. Для забезпечення евакуаційних заходів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в області УОАЗОР ГУНП розроблено два алгоритми дій керівників підрозділів під час раптового військового вторгнення, якими передбачалася евакуація особового складу підрозділу наявним автотранспортом (службовим та приватним). Розроблені алгоритми були надіслані в усі територіальні (відокремлені) підрозділи з інструкцією по їх застосуванню.

З урахуванням вищевказаного, колегія суддів доходить висновку, що позивач повинен був знати про основні евакуаційні заходи. Як вірно зауважено судом першої інстанції, позивач міг усвідомлювати необхідність подальшого виїзду з окупованої території та повинен був, за умов необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких. Не здійснюючи жодних дій щодо виїзду як до окупації території, так і після, позивач, на думку колегії суддів, вчинив протиправну бездіяльність та допустив цим дисциплінарний проступок.

Щодо доводів апелянта в частині неотримання наказу про евакуацію, суд першої інстанції вірно оцінив їх критично, оскільки в умовах воєнного вторгнення, бойових дій на території Херсонської області, проведення евакуації документів та особового складу, фактично неможливим було доведення до позивача наказу у спосіб особистого вручення чи оголошення. Враховуючи наявність та функціонування мобільного та інтернет зв`язку протягом тривалого часу і після окупації м. Херсона та області, а також враховуючи, що більшість колег позивача - працівників поліції покинули тимчасово окуповану територію, не чекаючи спеціальних гуманітарних коридорів, суд першої інстанції вірно спростував доводи позивача у цій частині.

Можливість виїзду з тимчасово окупованої території Херсонської області в подальшому підтверджується даними про кількість осіб, які покинули територію Херсонської області, викладеними, в тому числі, у листі Херсонської обласної військової адміністрації від 25.07.2022 року №01-01-66-2708/0/22/346 та публікаціями в ЗМІ. А відповідно до Довідки УКЗ ГУНП в Херсонській області від 31.05.2022 року №1037/2/02-2022 станом на 09.05.2022 року з тимчасово окупованої території України на підконтрольну Україні територію евакуювалися 1467 поліцейських з 2117, і серед них полонених, поранених чи загиблих під час виїзду з тимчасово окупованої території не було. Станом на 31.05.2022 року з тимчасово окупованої території України на підконтрольну Україні територію виїхало 1525 поліцейських, що становить 72% від фактичної чисельності поліцейських в ГУНП в Херсонській області.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача з приводу того, що служба в поліції вимагає наявність у її працівників додаткових психологічних якостей, зокрема таких як: відчуття відповідальності, здатність логічно мислити і дотримуватися спокою в складних ситуаціях, здатність приймати рішення у складних ситуаціях.

Позивач, як поліцейський, який склав Присягу на вірність Українському народові та сумлінність виконання службових обов`язків, з моменту офіційного опублікування Указу Президента України «Про введення в України воєнного стану» мав вживати всіх можливих заходів з метою виконання повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №815/4478/16.

Крім того, посилаючись на те, що на офіційній сторінці ГУНП в Херсонській області у Facebook відсутня інформація про евакуацію особового складу натомість міститься інформація про роботу поліції в штатному режимі, апелянт не надає жодних доказів або принаймні опису дій, повноважень, які здійснювались безпосередньо позивачем, як поліцейським, після 24.02.2022 року. Жодних доказів здійснення позивачем заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави позивачем не надані. Колегія суддів погоджується із доводами відповідача, що зазначена інформація жодним чином не доводить необізнаність позивача про необхідність евакуації.

Слід також зазначити, що Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 року №2123-IX Дисциплінарний статут доповнено розділом, який визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану (вказаний закон набув чинності 01.05.2022 року. Положеннями статей 26 та 27 Статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою. Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Позивач не заперечує факт отримання 24.05.2022 року листа голови дисциплінарної комісії - заступника начальника ГУ НП в Херсонській області Баклана О. про розпочате службове розслідування та про необхідність прибуття 27.05.2022 року за визначеною адресою у м. Миколаїв для надання пояснень дисциплінарній комісії.

Крім того, на думку колегії суддів, пояснення апелянта з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів», небезпідставно дисциплінарною комісією не розцінені такими як «поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану», оскільки, як зазначено вище, станом на 09.05.2022 року з тимчасово окупованої території України на підконтрольну Україні територію евакуювалися 1467 поліцейських з 2117, а отже виконало наказ начальника про евакуацію в безпечне місце за таких саме умов, про які зазначає позивач, та на сьогодні несуть службу на підконтрольній Україні території.

Колегія суддів в контексті надання оцінки окремим доводам апеляційної скарги наголошує, що позивач, перебуваючи на посаді поліцейського, повинен виконувати обов`язки щодо захисту загальнодержавних інтересів, у тому числі, й під час воєнного стану, оскільки склав Присягу поліцейського та несе службу особливого характеру, зобов`язаний був безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, про що було вказано вище. При цьому, наказ може віддаватись також і в усній формі.

Ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій позивачем не надано підтвердження, що він бажав і шукав можливостей потрапити до місця дислокації підрозділу або до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, однак це йому не вдалося. Зокрема, позивачем не надано доказів коли, за яких обставин він намагався виїхати, а також за яких обставин не вдалося цього зробити.

Більш того, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник позивача зазначила, що з моменту окупації позивач продовжив проживати за місцем свого проживання в смт.Білозерка Херсонської області, а зі спірними наказами позивач ознайомився лише 17.01.2023 року, коли з`явився за місцем служби у м.Херсоні. Однак представник позивача не змогла пояснити причини неявки позивача за місцем служби після деокупації м.Херсона та всієї правобережної частини Херсонської області, в тому числі і смт.Білозерка, в листопаді 2022 року і до 17 січня 2023 року.

Колегія суддів вважає, що неявка позивача до місця проходження служби з 11.11.2022 року (дня деокупації м.Херсона та всієї правобережної частини Херсонської області) і до 17.01.2023 року є додатковим свідченням небажання позивача виконувати обов`язки поліцейського.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на поліцію в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, і такі дії позивача дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейських та підривають авторитет Національної поліції України.

За таких обставин, оскільки відповідачем обґрунтовано правомірність звільнення позивача з посади належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повний текст складено та підписано 24.01.2024 року.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька