Справа № 280/3477/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3477/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2023 року в адміністративній справі №280/3477/23 (головуючий суддя першої інстанції Богатинський Б.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому просив:

- провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком, починаючи 10.11.2022 року з врахуванням сум заробітної плати отриманої ним за період з 01.03.1994 року по 30.04.2000 року згідно архівних довідок про заробітну плату, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради від 09.11.2022 року № 04-22/Р-48 та від 21.10.2022 року № 04-25/Р-1685 із врахуванням розбіжностей, зафіксованих у акті № 0800-1102-1/147 від 12 січня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про результати перевірки достовірності даних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих Архівним управлінням Запорізької міської ради;

- виплатити різницю між перерахованою пенсією, починаючи з 10.11.2022 року з врахуванням сум заробітної плати, отриманої позивачем за період роботи з 01.03.1994 року по 30.04.2000 року згідно архівних довідок про заробітну плату, виданих архівним управлінням Запорізького міської ради від 09.11.2022 року № 04-22/Р-48 та від 21.10.2022 року № 04-25/Р-1685 із врахуванням розбіжностей, зафіксованих в акті № 08000-1102-1/147 від 12 січня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про результати перевірки достовірності даних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих Архівним управлінням Запорізької міської ради за цей період.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав дії відповідача противоправними щодо відмови провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року, починаючи з 10.11.2022 року із врахуванням сум заробітної плати, отриманої позивачем за період з 01.03.1994 року по 30.04.2000 року згідно архівних довідок про заробітну плату, виданих архівним управлінням Запорізького міської ради від 09.11. 2022 року № 04-22/Р-48 та від 21.10.2022 року № 04-25/Р-1685 із врахуванням розбіжностей, зафіксованих у акті №0800-1102-1/147 від 12 січня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про результати перевірки достовірності даних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданих Архівним управлінням Запорізької міської ради.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки відповідно до заяви позивача від 10.11.2022 року, йому з 10.11.2022 року вже призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачем надані довідки архівного управління Запорізької міської ради про розмір заробітної плати. За результатами перевірки достовірності даних довідок про заробітну плату, виданих Архівним управлінням Запорізької міської ради для обчислення пенсії, виявлено розбіжності, про що складено відповідний акт від 05.05.2022 року №0800-1003-1/2252. Суми заробітної плати, які зазначені в довідках від 10.03.2022 року №04-25/Б-444 та №04-25/Б-445 не відповідають сумам, зазначеним в первинних документах, тому дані довідки не можуть бути враховані при обчисленні пенсії. За таких обставин враховувати вищезазначені довідки про заробітну плату неможливо. Позивача про вказане рішення повідомлено листом. Для задоволення позовних вимог позивача немає законних підстав, однак, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення по справі.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

10.11.2022 року позивач звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою за призначенням/перерахунком пенсії за період 60 місяців до 01.07.2000 року згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон №1058-IV) (а.с.20).

09.03.2023 року позивач отримав відповідь від відповідача, в якій повідомлено, що за інформацією відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, при перевірці довідок № 04-22/Р-48 від 09.11.2022 року та № 04-25/Р-1685 від 21.10.2022 року управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області виявлено розбіжності, зафіксовані актом № 0800-1102-1/147 від 12.01.2023 року. Оскільки державним архівом Запорізької області не надано оновлені довідки про заробітну плату, провести перерахунок середньомісячного заробітку з урахуванням зазначених довідок згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає законних підстав (а.с.21).

Після надання Державним архівом Запорізької області оновлених довідок в березні 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням довідок.

30.03.2023 року позивач отримав відповідь, якою повідомлено, що за інформацією відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при перевірці довідок № 04-22/Р-48 від 09.11.2022 року та № 04-25/Р-1685 від 21.10.2022 року управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виявлено розбіжності, зазначені в Акті № 0800-1102-1/147 від 12.01.2023 року. Оскільки Державним архівом Запорізької області надано оновлені довідки № 04-23/48, №04-23/49 від 20.02.2023 року про заробітну плату без виправлення розбіжностей, провести перерахунок середньомісячного заробітку з урахуванням зазначених довідок відповідно до статті 40 Закону №1058-IV не представилось можливим (а.с. 26).

24.04.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати та просив перерахувати пенсію з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу до 01 липня 2000 року згідно довідок про заробітну плату, виданих Архівним управлінням Запорізької міської ради із врахуванням розбіжностей, зафіксованих в акті про результати перевірки № 0800-1102-1/147 від 12.01.2023 року (а.с.27).

09.05.2023 року позивач отримав відповідь, в якій повідомлено, що перевіркою обставин звернення з`ясовано, що позивачем 10.11.2022 року надані довідки про заробітну плату за період до 01 липня 2000 року від 09.11.2022 року № 04-22/Р-48 та від 21.10.2022 року № 04-25/Р-1685, які видані Архівним управлінням Запорізької міської ради. Управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного Управління в ході перевірки довідок виявлено розбіжності, про що свідчить Акт № 0800-1102-1/147 від 12.01.2023 року. Оскільки оновлені довідки № 04-23/48 та № 04-23/49т від 20.02.2023 року містять розбіжності з Актом перевірки, провести перерахунок середньомісячного заробітку з урахуванням зазначених довідок згідно cт. 40 Закону №1058-IV немає законних підстав. Розглянути питання щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за період до 01.07.2000 р. можливо після надходження оновлених довідок (а.с.28-29).

Вважаючи противоправними дії відповідача щодо відмови провести перерахунок призначеної пенсії за віком, позивач оскаржив такі дії до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 40 Закону №1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №358/1179/17 та від 18.10.2018 року у справі №539/758/15-а, від 15.01.2021 року у справі №357/2591/17.

Водночас, частиною першою статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.3 ст.44 ЗУ №1058-IV).

Слід взяти до уваги, що Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок №22-1).

Абзац 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначає, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

При цьому, пунктом 4.2 Порядку №22-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Колегія суддів бере до уваги, що довідки про заробітну плату від 09.11.2022 року № 04-22/Р-48 та від 21.10.2022 року № 04-25/Р-1685 видані Архівним управлінням Запорізької міської ради, тому такі довідки могли не містити розподілу суми нарахувань за час відпусток пропорційно часу, що припадає на дні відпусток у відповідному місяці.

Апеляційний суд вважає, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків.

Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Так, маючи право вимагати від Архівного управління Запорізької міської ради дооформлення раніше виданих довідок, відповідач не скористався передбаченими законодавством повноваженнями, тим самим перекладаючи дії з виправлення недоліків на позивача.

Відповідно до Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5 архівна довідка про заробітну плату оформлюється на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату; дані зазначаються окремо за кожен місяць конкретного року.

Таким чином, Архівне управління Запорізької міської ради не має повноважень щодо виокремлення із даних про отриману особою заробітну плату тих сум, з яких було сплачено соціальні внески та які включаються до розрахунку заробітної плати при обчисленні розміру пенсії.

Натомість такі дії може здійснити відповідач маючи спірну довідку та первинні документи, на підставі яких її було надано, у такому разі його дії будуть відповідати принципу належного урядування та верховенства права.

Суд у порядку частини п`ятої статті 242 КАС України враховує при розгляді даної справи правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 зазначено, що відсутність посилання чи наявність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

З урахуванням того, що позивач не несе відповідальності за правильність складання довідок про заробітну плату, виявлені відповідачем відхилення не можуть слугувати відмовою у перерахунку призначеної пенсії, виходячи із сум заробітної плати, тому дані архівних довідок про заробітну плату від 09.11.2022 року № 04-22/Р-48 та від 21.10.2022 року № 04-25/Р-1685 із врахуванням розбіжностей, зафіксованих у акті № 0800-1102-1/147 від 12 січня 2023 року повинні бути враховані відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивача.

Також колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо передчасності зобов`язання відповідача здійснити виплату різниці за результатами перерахунку пенсії, починаючи з 10.11.2022 року з врахуванням сум заробітної плати, отриманої позивачем за період роботи з 01.03.1994 року по 30.04.2000 рік, оскільки відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Апеляційний суд погоджується із зробленим висновком суду першої інстанції, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому задоволення позовних вимог в частині зобов`язання виплатити різниці за результатами перерахунку пенсії є передчасними.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки та незгоди з доказами.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року в адміністративній справі №280/3477/23 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023року в адміністративній справі №280/3477/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко