Справа № 600/3919/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3919/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Вепрюк А.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

представника позивача Біла У.М.,

представник відповідача не з`явився,

третя особа ОСОБА_2 ,

представник третьої особи Дронь О.І.,

третя особа ОСОБА_3 ,

представник третьої особи Бойчук Б.А.,

представник третьої особи Руснак Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся адвокат Біла Уляна Михайлівна до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.12.2022 №314, затвердженого Міністром оборони України 23.12.2022 про повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання;

зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", як утриманці загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця - її батька ОСОБА_5 , внаслідок загибелі (смерті), пов`язаної із захистом Батьківщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що є донькою загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув під час бойового зіткнення та масового артилерійського обстрілу поблизу с. Комишуваха Луганської області.

У зв`язку із вказаним, позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 за виплатою одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168.

Проте, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум винесено рішення від 22.12.2022 №314, пунктом 1 якого повернено подані позивачем документи на доопрацювання, оскільки за поданими нею документами, на думку відповідача, неможливо встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_5 .

Із вказаним пунктом рішення, позивач не погоджується посилаючись на те, що вона перебувала на утриманні загиблого батька та одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи задоволено та залучено до участі у справі третю особу - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позову заяву, в якому посилався на те, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, вказував на те, що за поданими позивачем на розгляд документами комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не могла встановити чи перебувала дочка загиблого на його утриманні (чи вони спільно проживали, чи вели спільне господарство), що і стало причиною для повернення поданих позивачем матеріалів на доопрацювання.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.07.2023 клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_3 про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - задоволено. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Згідно письмових пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , остання заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що позивач на час смерті ОСОБА_5 була повнолітньою особою, яка була розлучена, не мала статусу інваліда з дитинства, не була членом сім`ї загиблого батька, і не перебувала на його утриманні, а тому позивач, на думку ОСОБА_2 , не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 у письмових поясненнях просила суд задовольнити позовні вимоги. Вказувала, що вона є опікуном ОСОБА_4 , який є сином загиблого ОСОБА_5 . Зазначала, що зі слів її доньки та внука неодноразово чула про те, що у загиблого ОСОБА_5 є донька від першого шлюбу, ОСОБА_1 , який систематично їй допомагав.

Згідно письмових пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_5 , остання вказувала, що позивач не підтримувала із батьком жодних стосунків і на його утриманні не перебувала.

Вказувала, що її син, загиблий військовослужбовець ОСОБА_5 , інколи давав своїй доньці кошти, однак на його утриманні позивач не перебувала. Окрім цього, третя особа наголошувала на тому, що позивач разом із батьком не проживала.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 09.11.2023.

В судовому засіданні, призначеному на 09.11.2023 оголошено перерву до 12.12.2023.

Судове засідання, призначене на 12.12.2023 не відбулось, у зв`язку із поданням представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи призначено на 16.01.2023.

У судовому засіданні, призначеному на 16.01.2023 представник позивача та позивач просили суд задовольнити позовні вимоги, з посиланням аналогічно викладені у позовній заяві на обставини.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав колопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив відмовити у задоволенні позову з викладених у відзиві на позовну заяву підстав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Міністерство оборони України приймаючи рішення від 22.12.2022 №314 діяло у відповідності до вимог чинного законодавства, а також на те, що позивач не є особою, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позовних вимог з посиланням на обставини, що викладені у письмових поясненнях на позовну заяву.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з посиланням на обставини, що викладені у письмових поясненнях на позовну заяву.

Заслухавши доводи сторін, що прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.04.1991 ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.6).

Згідно сповіщення сім`ї від 04.06.2022 №32 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача повідомлено про те, що її батько, штаб сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув під час бойового зіткнення та масового артилерійського обстрілу поблизу с. Комишуваха Луганської області (зв. а.с. 7).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №997/НЕ від 31.05.2022, ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 від ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків (а. с. 6-7).

Судом встановлено, що позивач звернулась через ІНФОРМАЦІЯ_3 до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги за фактом загибелі батька - ОСОБА_5 (а.с. 120-121).

До вказаної заяви позивачем додано наступні матеріали: копію паспорта НОМЕР_2 та ідентифікаційного коду; копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ; копію свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 ; копію картки реквізитів (а.с.122-127).

У Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.12.2022 №314 вказано: Розглянувши подані позивачем документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, оскільки за такими документами неможливо встановити чи є повнолітня дочка загиблого, яка перебуває у шлюбі, особою, що перебувала на утриманні ОСОБА_5 .

Крім цього, за поданими документами про місце реєстрації дочки неможливо встановити, що вона проживала разом із своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки.

Таким чином, комісією зроблено висновок про те, що без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого штаб-сержанта ОСОБА_5 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію по втраті годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні) неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 (а.с. 20).

Листом від 11.01.2023 №294 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено позивача про прийняте комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум рішення та повідомлено її про те, що при наданні рішення щодо визнання її членом сім`ї загиблого або знаходженні на його утриманні, документи позивача будуть повторно направлені на розгляд комісії Міністерства оборони України (зв. а.с.20).

Не погоджуючись із пунктом 1 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.12.2022 № 314, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 41 Закону №2232-XII визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у ст.16-1 Закону № 2011-XII.

Так, відповідно до ч.1 ст.16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Частиною 9 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою КМУ №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок №975, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до СК України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 10 Порядку №975 визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

Згідно п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168, згідно п.2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.6-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до абз.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №168, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї загиблого військовослужбовця (перерахованим у ст.16-1 Закону №2011) або утриманцям у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно абз.3 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №168, у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому згаданого пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абз.4 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №168).

Отже, із системного аналізу вказаних норм вбачається, що Міністерство оборони України, як головний розпорядник бюджетних коштів, наділене правом приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи: подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

Судом встановлено, що згідно сповіщення сім`ї від 04.06.2022 №32 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача повідомлено про загибель її батька, штаб сержанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час бойового зіткнення та масового артилерійського обстрілу поблизу с. Комишуваха Луганської області.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №168 донькою загиблого ОСОБА_5 було подано через ІНФОРМАЦІЯ_3 до відповідача заяву, в якій просила виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька, штаб-сержанта ОСОБА_5 .

До вказаної заяви позивачем додано наступні матеріали: копію паспорта НОМЕР_2 та ідентифікаційного коду; копію свідоцтва про народження ОСОБА_8 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ; копію свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 ; копію картки реквізитів.

Як встановлено судом, за результатами розгляду поданих позивачем документів, комісія Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла рішення про повернення ОСОБА_1 документів для призначення одноразової грошової допомоги на доопрацювання, що оформлено протоколом від 22.12.2022 №314.

Комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, оскільки за такими документами неможливо встановити чи є повнолітня дочка загиблого, яка перебуває у шлюбі, особою, що перебувала на утриманні ОСОБА_5 .

У Протоколі засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.12.2022 №314 вказано, що у редакції статті 16-1 Закону №2011-XII, чинній на дату смерті військовослужбовця, зазначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця. Відповідно до наданих документів, заявниця не відноситься до батьків, одного з подружжя або неповнолітньої дитини загиблої.

Крім цього, за поданими документами про місце реєстрації дочки неможливо встановити, що вона проживала разом із своїм батьком, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки.

У протоколі зазначено, що без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого штаб-сержанта ОСОБА_5 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію по втраті годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні) неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у зв`язку з чим документи позивачу повернуто на доопрацювання.

Суд звертає увагу позивача на те, що предметом спору у даній справі є рішення комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 22.12.2022 №314, а тому, ключовим питанням при вирішенні даної справи є встановлення правомірності прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення.

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що у даному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у позивача правового статусу дитини загиблого військовослужбовця чи статусу особи, що перебувала на утриманні загиблого ОСОБА_5 , як необхідних умов для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону № 2011-XII.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У частинах 1-2 статті 6 Сімейного кодексу України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України).

Статтею 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Із наведених вище положень законодавства у відповідній сфері правовідносин вбачається, що за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття.

Суд зауважує, що відповідачем у Протоколі від 22.12.2022 №314 не ставиться під сумнів, що позивач є членом сім`ї загиблого. Окрім того, питання щодо наявності чи відсутності у позивача статусу "член сім`ї загиблої" не є спірним у даному позовному провадженні.

Спір між сторонами виник у зв`язку з відмовою у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Разом з тим, для вирішення спору по суті визначальним є встановлення тієї обставини, чи належить позивач до осіб, визначених статтею 16-1 Закону №2011-XII: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого), оскільки саме ця правова норми визначає осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Так, судом встановлено, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, на момент загибелі свого батька, ОСОБА_5 , який був військовослужбовцем, позивач вже мала правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

Суд зауважує, що у Протоколі від 22.12.2022 №314 вказано: "За поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітня донька загиблого непрацездатною (особою з інвалідністю), яка перебувала на утриманні військовослужбовця".

За приписами ст. 16-1 Закону №2011-XII, утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

В свою чергу Закон №2262-XII (ст. 30) встановлює, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (ст. 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Згідно зі ст. 31 Закону №2262-XII члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Суд зауважує та матеріалами адміністративної справи підтверджується, що позивачем відповідачу не було надано доказів, які б підтверджували його перебування на утриманні загиблого батька - ОСОБА_5 або доказів того, що одержувала від нього допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

На цей недолік вказав і відповідач при розгляді заяви та документів позивача.

Суд погоджується з висновком відповідача про те, що подані позивачем до заяви про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька, штаб-сержанта ОСОБА_5 , копія паспорта НОМЕР_2 та ідентифікаційного коду, копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 , копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 та копія картки реквізитів не є доказами, які б підтверджували перебування позивача на утриманні загиблого батька або доказами того, що одержувана від нього допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Як свідчать матеріали справи та підтверджувалось позивачем в судовому засіданні, позивач повторно із заявою та додатковими документами до відповідача не зверталась.

В контексті спірних правовідносин суд звертає увагу на те, що відповідач не відмовляв позивачу у праві на отримання грошової допомоги, а лише повернув подані документи на доопрацювання.

На переконання суду, зазначене рішення відповідача про необхідність доопрацювання документів жодним чином не обмежує право позивача на одержання сум одноразової грошової допомоги в майбутньому, а є лише встановленою формою дискреційних повноважень відповідного державного органу, встановлених з метою усунення обґрунтованих сумнівів щодо можливості призначення такої допомоги.

Поняття "доопрацювання" за своїм лексичним змістом свідчить про необхідність збору додаткових документів особою.

Відтак, суд наголошує на тому, що за умови подання на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум необхідних документів, позивач може претендувати на отримання вказаної грошової допомоги в майбутньому.

Враховуючи зазначене вище, беручи до уваги не надання позивачем до заяви про призначення одноразової грошової допомоги документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що позивач є членом сім`ї загиблого штаб-сержанта ОСОБА_5 , що перебувала на його повному утриманні або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, в розумінні Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII, то суд вважає, що відповідач обґрунтовано направив на доопрацювання документи позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Разом із цим, із аналізу спірного рішення вбачається, що комісією фактично роз`яснено позивачу, які документи необхідно їй надати для отримання одноразової грошової допомоги, зокрема: документи, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого штаб-сержанта ОСОБА_5 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків або перебування на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію по втраті годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні).

Позивачем з метою підтвердження факту перебування на утриманні загиблого ОСОБА_5 до матеріалів позовної заяви надано виписки з банківських рахунків АТ КБ "Приватбанк" та переписку з її батьком в месенджері.

Водночас, під час судового розгляду позивачем не заперечувалось те, що вказані вище банківські виписки та переписка до заяви про призначення одноразової грошової допомоги не додавались, отже і не були враховані при розгляді заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги.

Водночас суд зазначає, що у контексті оцінки предмету спірних правовідносин, у даному публічно-правовому спорі предметом спору не є встановлення юридичного факту перебування позивача на утриманні ОСОБА_5 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а є оцінка правомірності рішення комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 22.12.2022 №314.

При цьому, суд зазначає, що Міністерством оборони України в особі комісії не було відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, як помилково стверджував позивач в обґрунтування позовних вимог та наголошувалося нею та її представником у судових засіданнях.

Крім того, суд роз`яснює позивачу, що вона не позбавлена можливості повторно звернутися до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги згідно з пунктом п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168.

Оцінивши надані позивачем документи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість висновків та доводів відповідача про недостатність доданих позивачем документів до заяви про призначення одноразової грошової допомоги для визначення її або членом сім`ї або утриманцем померлого.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки при прийнятті рішення про повернення на доопрацювання документів позивача, відповідач діяв у порядку та у межах чинного законодавства України.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п. 29).

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем надано суду належні і допустимі у розумінні статей 73-74 КАС України докази, які підтверджують правомірність оскаржуваного розпорядження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач - Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_6).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя В.О. Григораш

Повний текст рішення складено 21.01.2024.