Справа № 580/10272/21
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 січня 2024 року справа № 580/10272/21 м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., перевіривши заяву представника позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду у порядку ст. 383 КАС України, в якій просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання рішення суду в адміністративній справі № 580/10272/21;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виконати рішення суду в адміністративній справі № 580/10272/21.

Перевіривши можливість прийняття заяви, суд дійшов висновку повернути її заявнику, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підставі ч. 2 ст. 383 КАС України у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Перевіряючи заяву на дотримання наведених вимог процесуального закону, суд зазначає таке.

Як визначено ст. 1 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір (далі Закон № 3674-VI) судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до вимог статті 2 Закону № 3674-VI платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 Закону № 3674-VI визначено виключний перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір, до яких не винесено заяву в порядку ст. 383 КАС України.

Із системного аналізу викладених положень, вбачається, що на заявника покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду, як процесуальним законодавством, так і Законом України «Про судовий збір».

Суд врахував, що у заяві вказано про звільнення позивача від сплати судового збору, як учасника бойових дій.

Оцінюючи наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору, суд врахував, що відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом № 3674-VI звільнено від сплати судового збору осіб, які мають статус учасника бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII).

У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону № 3551-XII. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими звернувся позивач.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 та ухвалі від 06.05.2020 у справі № 9901/70/20.

Оскільки позивач звернувся із заявою про визнання протиправними дій на виконання рішення суду щодо перерахунку індексації грошового забезпечення, він не звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій.

Тому позивач мав сплатити судовий збір за подання вищевказаної заяви.

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку статті 383 КАС України відображені також у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 807/220/18 та від 25 червня 2020 року у справі № 0240/2226/18-а.

Суд зазначає, що підп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI передбачена сплата судового збору за подання заяв, пов`язаних із виконанням судових рішень, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року розміром 3 028 грн, а тому ставкою судового збору за подання заяви є 908,40 грн.

Оскільки заявником не додано до заяви доказів сплати судового збору або належних доказів звільнення від його сплати, суд дійшов висновку про невідповідність її вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України.

Згідно з ч. 1, п. 7, 8 ч. 2 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються, зокрема: інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Отже, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі № 807/220/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 зазначила, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Між тим, як встановлено судом, та вбачається з вищевказаної заяви ОСОБА_1 , заявником не окреслено жодних відомостей про день пред`явлення виконавчого листа до виконання, та інформацію про хід виконавчого провадження.

Отже, в порушення вимог ст. 383 КАС України, позивачем у своїй заяві не зазначено інформації (підтвердженої належними доказами) щодо пред`явлення виконавчого листа, виданого по справі № 580/10272/21, до примусового виконання, а також відповідної інформації про хід виконавчого провадження, відкритого на підставі такого виконавчого листа.

Натомість, як зазначено вище, та акцентовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20, перед тим як подати до суду заяву в порядку ст. 383 КАС України, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 від 22.01.2024 (вх. № 3761/24) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в порядку ст. 383 КАС України, - заявнику, відповідно до приписів ч. 5 ст. 383 КАС України.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 295, 383 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 22.01.2024 (вх. № 3761/24) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в порядку ст. 383 КАС України у справі № 580/10272/21 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 КАС України. Ухвала оскаржується в порядку та строки згідно ст.ст. 295-297 КАС України до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ