Справа № 240/18823/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Житомир

справа № 240/18823/23

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" звернулось до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно господарського штрафу №356248 від 30.05.2023 у сумі 17000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 30.05.2023 №356248 до позивача застосовано штраф у сумі розміром 17000 грн за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вказує, що є виробником сільськогосподарської продукції та використовує належний йому транспортний засіб виключно для власних сільськогосподарських потреб. Вантаж в момент виявлення працівниками відповідача порушення, за яке на позивача накладено штраф, належав позивачу і перевозився для його власних потреб.

Зазначає, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, адже накладені на позивача адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися до власника транспортного засобу, який не є автомобільним перевізником та використовує транспортний засіб лише для власних господарських потреб.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи ( у порядку письмового провадження).

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження направив до суду відзив на позовну заяву (за вх.№49588/23), у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування зазначає, що під час перевірки транспортного засобу DAF CF 85.380, державний номерний знак НОМЕР_1 , встановлено, що автомобільний перевізник - позивач, здійснював перевезення вантажу за відсутності документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За результатами перевірки транспортного засобу складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №000077 від 24.04.2023, у якому зафіксовано порушення щодо відсутності необхідних документів, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, відповідальність за які передбачено абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Зауважує, що транспортний засіб, що належить позивачу, є вантажним автомобілем, а не трактором чи іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт, саме тому п.1.4 Положення №340 не поширюється на позивача.

26 липня 2023 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву за (вх.№51201/23), у якому додатково вказує, що направлення на рейдову перевірку затверджено на підставі нечинної редакції Порядку №1567. Зазначає, що у новій редакції п.14 Порядку №1567 виключено можливість проведення рейдових перевірок на окремо визначених ділянках дороги та маршрутах руху.

Також заперечує подання при розгляді справи Укртансбезпеки будь-яких пояснень, оскільки жоден з представників позивача не був залучений до розгляду справи.

01 серпня 2023 року позивач надіслав до суду заяву про зміну (доповнення) підстав позову, зазначає, що ТОВ «Сігнет-Центр» не є автомобільним перевізником, що надає послуги з перевезення вантажу та отримує за це плату.

Також вказує на те, що при проведенні перевірки було порушено порядок її проведення, посадові особи діяли не на підставі та не у спосіб визначений Законом, з перевищенням наданих їм повноваженням.

Повторно зазначає, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіку.

Всупереч вказаному, щотижневий графік проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області взагалі не містить вказівки на будь-які об"єкти на яких здійснюватиметься перевірка. Натомість у графі «місце перевірки» викладена стара редакція п.14, що діяла до 02.02.2022 та не могла бути застосована при проведенні перевірки 24.04.2023.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

15 серпня 2023 року відповідач надіслав до суду відзив на уточнену позовну заяву (за вх.№55573/23) аналогічний за змістом із відзивом на позовну заяву (за вх.№49588/23).

25 серпня 2023 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (за вх.№58193/23) аналогічний за змістом із відповіддю на відзив (за вх.№51201/23).

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 21 квітня 2023 року видано направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №002387 транспортних засобів за додержанням законодавства про автомобільний транспорт згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 відповідно до системи адміністративно-територіального устрою України у Вінницькій області, в період з 24.04.2023 по 30.04.2023.

24 квітня 2023 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проведено перевірку транспортного засобу щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, марки DAF CF 85.380, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.04.2023 №000077 (далі - акт перевірки), у якому зафіксовано, що при перевірці транспортного засобу марки DAF CF 85.380, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Сігнет-Центр», під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлено порушення вимог чинного законодавства: під час надання послуг з перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено положення ст. 48, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У тому числі встановлено порушення, відповідальність за які передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - відсутній на момент перевірки протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Вказані документи були передані начальнику Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті для вирішення питання щодо притягнення перевізника до адміністративно-господарської відповідальності.

04.05.2023 відповідач направив позивачу лист, у якому повідомив про розгляд 30.05.2023 справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказаний лист та копія акту перевірки №000077 від 24.04.2023 направлені на адресу позивача.

30.05.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто акт перевірки та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №356248, відповідно до якої до ТОВ «Сігнет-Центр» застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі розміром 17000 грн.

Позивач, не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до абзаців другого, десятого пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.

Пункт 21 вказаного Порядку передбачає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з вимогами частини третьої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

- дата і місце складання;

- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

- пункти завантаження і розвантаження.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення про робочий час і час відпочинку водіїв), яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Регламенту (ЄС) N 561/2006 Європейського Парламенту та Ради від 15.03.2006 про гармонізацію відповідного соціального законодавства, що регулює відносини в галузі автомобільного транспорту та вносить зміни до Регламентів Ради (ЄЕС) N 3821/85 та (ЄС) N 2135/98 і скасовує Регламент Ради (ЄЕС) N 3820/85, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух. Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Пунктом 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно з пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР (пункт 3.1 Інструкції).

В силу пункту 3.3 Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відтак, згідно з вимогами пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв вантажний автомобіль, яким виконувалися внутрішні перевезення вантажів, в обов`язковому порядку повинен був бути обладнаний діючим та повіреним тахографом, а у водія повинен був бути в наявності протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Судом під час розгляду справи встановлено та не заперечується самим позивачем, що ТОВ «Сігнет-Центр» на підставі товарно-транспортної накладної №007999 від 21.04.2023 здійснено перевезення вантажу власним транспортним засобом марки DAF CF 85.380, державний номерний знак НОМЕР_1 , за відсутності у водія протоколу перевірки та адаптації цифрового тахографа до транспортного засобу.

Позивач не спростував даної обставини.

З урахуванням вище викладеного, суд зазначає, що положеннями статті 48 Закону 2344-ІІІ передбачено необхідність наявності як у перевізника, так і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу передбачено Інструкцією №385 та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Зазначене вище відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11.02.2020 року у справі № 820/4624/17.

При цьому, щодо доводів позивача, що ТОВ «Сігнет-Центр» не є перевізником та не надає послуги з перевезення вантажу в спірних правовідносинах, а тому накладенні нао нього штрафу є протиправним, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1.4 Положення №340 це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, зокрема: фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв; сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств.

Таким чином, оскільки позивач є суб`єктом господарювання, а не фізичною особою, і ним надавались послуги з перевезення вантажу, про що свідчить товарно-транспортна накладна від 21.04.2023 №007999, норми Положення №340 та Інструкції №385 розповсюджуються на спірні правовідносини.

Щодо доводів позивача, що оскільки він є сільськогосподарським підприємством а вантаж в момент виявлення працівниками відповідача порушення, за яке на позивача накладено штраф, належав позивачу і перевозився для його власних потреб на власному транспорту, наявні підстави для розповсюдження на ТОВ «Сігнет-Центр» підстав для звільнення від відповідальності згідно з п.1.4 Положення № 340, суд вказує наступне.

Норма пункту 1.4 Положення № 340 передбачає виключення для перевезень, які виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт.

Транспортний засіб марки DAF CF 85.380, державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовується ТОВ «Сігнет-Центр» згідно з наявним у справі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить до типу сідлових тягачів Е.

На переконання суду такий транспортний засіб призначений для перевезення вантажів та не підпадає під дію пункту 1.4 Положення №340, оскільки він не є спеціалізованим транспортним засобом, який призначений виключно для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі сільськогосподарського господарства.

Тому суд відхиляє зазначені доводи позивача.

Щодо доводів позивача про допущення перевіряючими процесуальних порушень, суд зазначає наступне.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19 Порядку №1567).

21.04.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області видано посадовим особам відповідача направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №002387 на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) від 21.04.2023 №25853/21/27-23 для проведення рейдової перевірки з 24.04.2023 по 30.04.2023.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Матеріали справи свідчать, що 24.04.2023 на а/д М-21, Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, 286 км + 274 м посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі графіка проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області у період з 24.04.2023 по 30.04.2023 та направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 21.04.2023 №002387 проведено перевірку транспортного засобу марки DAF CF 85.380, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 квітня 2020 року по справі №813/1790/18 та від 22 травня 2020 року по справі №825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування тільки у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним) або допущене порушення не впливає на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Верховний Суд також наголосив, що, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року по справі №640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року по справі №400/1510/19, від 05 липня 2022 року по справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року по справі №320/1510/20, від 03 жовтня 2022 року по справі №400/1510/19, від 01 листопада 2022 року по справі №640/6452/19 та від 18 січня 2023 року по справі №500/26/22, від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21.

При цьому, на відміну від надмірного формалізму, застосування судами підходу до вирішення спору, що ґрунтується на засадах, визначених статтею 2 КАС України, передбачає: 1) винесення судового рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), керуючись верховенством права (справедливістю); забезпечення мотивованості судового рішення шляхом оцінки: причин, які призвели до процедурних порушень; наслідків, до яких призвели ці процедурні порушення; можливості безпосередньо у судовому процесі усунути (нейтралізувати) ці процедурні порушення; добросовісності/недобросовісності суб`єкта, який допустив процедурні порушення; 3) застосування трискладового тесту вирішення публічно правового спору (передбачає, що суд, приймаючи рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), перевіряє його на відповідність (несуперечність) принципам національної безпеки, суспільного інтересу, ефективності захисту порушеного права особи).

Враховуючи зазначене, суд наголошує, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Матеріали справи свідчать, що рейдова перевірка проводилась працівниками Укртрансбезпеки на підставі затвердженого щотижневого графіка та направлення на перевірку. В ході перевірки виявлено порушення ТОВ «Сігнет-Центр» вимог чинного законодавства, що не було спростовано під час розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем порушення є суто формальними та не впливають на чинність спірної постанови про накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінивши докази, долучені до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №356248 від 30.05.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ "Сігнет-Центр», є правомірною, тому підстави для її скасування відсутні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігнет-Центр" (вул.Заводська, 5, Андрушки, Житомирський район, Житомирська область,13543, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Антоновича, 51, Київ 150, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 25 січня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко