Справа № 520/9646/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р. Справа № 520/9646/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., м. Харків, повний текст складено 13.10.23 по справі № 520/9646/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати рішення від 17.06.2022 №4983-5529/Ш-02/8-2000/22 та визнати дії відповідача протиправними щодо неврахування архівної довідки №534, виданої Муніципальним утворенням «Оймяконский улус» (район) Республіки Саха (Якутія) про заробітну плату за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1995 на комбінаті «Індігірзолото» об`єднання «Якутзолото» приіску «Хатиннах», для обчислення розміру пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за віком з урахуванням архівної довідки №534, виданої Муніципальним утворенням «Оймяконский улус (район) Республіки Саха (Якутія) про заробітну плату за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1995 року на комбінаті «Індігірзолото» об`єднання «Якутзолото» приіску «Хатиннах», з застосуванням до заробітної плати з 01.01.1992 по 31.12.1995 районного коефіцієнту 100% та північної надбавки для обчислення розміру пенсії позивачу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до частини першої ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 2017 року. Пенсію обчислено відповідачем із середньомісячної заробітної плати за період з 01.12.2002 по 30.04.2017 при страховому стажі 34 роки 05 місяців 25 днів (зараховано по 30.04.2017).

Позивач 22.02.2022 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату за роботу в районах Крайньої Півночі від 14.06.2020 №534, виданої Муніципальним утворенням «Оймяконский улус (район) Республіки Саха (Якутія)», з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Листом від 17.06.2022 №4983-5529/Ш-02/8-2000/22 відмовлено у задоволенні заяви, оскільки відсутнє підтвердження відповідності даних, зазначених у довідці про заробітну плату первинним документам, а також суми заробітку зазначені, з урахуванням районного коефіцієнту та північної надбавки.

Не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 5 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 №530/П-28.

Відповідно до п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Відповідно до ст.3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районі, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода від 13.03.1992) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди від 13.03.1992 також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Відповідно до ст. 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації.

Верховний Суд вже розглядав справи, правовідносини в яких є подібними до правовідносин у справі, що розглядається. Зокрема у постанові від 30.05.2019 у справі №348/2974/14-а Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«… частиною третьою статті 96 Закону №1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ні Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, ні Законом України від 05.11.1991р. №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення в заробітну плату північної надбавки та районного коефіцієнту.

Посилання позивача на норми Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в області пенсійного забезпечення є необґрунтованими, оскільки в даній Угоді регулюється питання зарахування трудового стажу, а не визначення розміру заробітної плати для обчислення, перерахунку пенсії.».

Подібних висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 07.06.2018 у справі №345/3172/17, від 26.09.2018 у справі №671/86/15-а, від 16.07.2019 у справі №348/1724/17, від 28.11.2019 у справі №348/400/17.

У справі яка розглядається, позивач звертався до відповідача із заявою від 22.02.2022 у якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату за роботу в районах Крайньої Півночі від 14.06.2020 №534, виданої Муніципальним утворенням «Оймяконский улус (район) Республіки Саха (Якутія)», з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Як убачається з довідки, виданої архівом Муніципальним утворенням «Оймяконский улус (район) Республіки Саха (Якутія)» за період із січня 1991 року до грудня 1995 року, щодо позивача остання містить відомості про отриману заробітну плату без виокремлення районного коефіцієнту та північної надбавки.

Отже, встановити, чи входять до даної довідки відповідні коефіцієнти та надбавки у зв`язку з роботою позивача в районі Крайньої півночі, не видається за можливе.

Позивач у позовній заяві та в апеляційній скарзі не надає чітких пояснень, які б свідчили, що в довідці зазначена зарплата без коефіцієнтів та надбавок або ж навпаки.

Враховуючи правове регулювання, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, і сформовану практику Верховного Суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату за роботу в районах Крайньої Півночі від 14.06.2020 №534, виданої Муніципальним утворенням «Оймяконский улус (район) Республіки Саха (Якутія)», оскільки, у довідці не виокремлено районного коефіцієнту та надбавок, або ж не зазначено, що даної зарплати не увійшли коефіцієнт та надбавка та прийняв обґрунтоване та законне рішення про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 по справі № 520/9646/23.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 по справі № 520/9646/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва