Справа № 300/8341/23
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" січня 2024 р. справа № 300/8341/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитин Н.М.,
при секретарі Ілюк А.Р.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-
ВСТАНОВИВ:
05.12.2023 ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 , боржник) звернувся в суд із позовною заявою до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі відповідач, ІФ ВДВС в Івано-Франківському районі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (далі. також, - стягувач, третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2023 №72944667 щодо примусового виконання постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.
Позовні вимоги мотивовані тим, що старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шиманським Павлом Сергійовичем протиправно, в порушення п. 1 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №72944667 від 10.11.2023, на підставі постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради. Позивач стверджує, що оскільки стягувачем у виконавчому документі - постанові є державний орган, то її строк пред`явлення до виконання становить три місяці. Однак старший державний виконавець при винесені оскаржуваної постанови не встановив пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який сплив 09.03.2023 та протиправно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями розгляду, передбачених статтею 287 КАС України, судовий розгляд справи призначено на 20.12.2023 о 14:00 год. в судовому засіданні(а.с. 19).
Судове засідання 20.12.2023 не відбулося у зв`язку з технічною несправністю з 11:30 до кінця робочого дня підсистеми відеоконференцзв`язку, підсистеми «Електронний суд», про що секретарем судового засідання складено довідку(а.с. 31)
25.12.2023 до суду від відповідача надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №72944667 та клопотання про їх долучення до матеріалів справи із зазначенням про заперечення позовних вимог та проханням відмовити в задоволенні позову(а.с. 33-52).
У судовому засіданні 09.01.2024 позивач заявлені вимоги підтримав, просив позов задоволити.
Представники відповідача та третьої особи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання 09.01.2024 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Представник відповідача правом подання відзиву не скористався, як і третя особа правом подання пояснень.
Статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Відтак, повідомлення учасників справи здійснювалося відповідно до статті 268 КАС України шляхом направлення їм повісток на електронну пошту.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.
Постановою Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради 23.09.2022 винесено постанову №РАП812456244 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 грн. Вказана постанова набрала законної сили 08.12.2022, а строк її пред`явлення до виконання становить три місяці до 09.03.2023(а.с.51).
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
08.03.2023 Департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради як стягувачем вперше пред`явлено до примусового виконання постанову №РАП812456244 від 23.09.2022 приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому І.М., що підтверджується заявою про прийняття до примусового виконання (а.с. 60).
Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем 20.03.2023 на підставі вищевказаної заяви стягувача було відкрите виконавче провадження №71240534 щодо виконання постанови Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 23.09.2022(а.с. 61).
Постановою приватного виконавця Білецького І.М. від 23.05.2023 виконавчий документ - постанову Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 23.09.2022 №РАП812456244 повернуто стягувачу з підстав задоволення заяви стягувача про повернення виконавчого документу без виконання(а.с. 62).
Крім того, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 по справі № 300/2213/23 позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 20.03.2023 про відкриття виконавчого провадження №71240534 на підставі постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради з примусового стягнення 400 грн. штрафу.
Мотивами рішення суду, яке набрало законної сили 25.07.2023, було відсутність у приватного виконавця безумовних підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки він не мав належного підтвердження місця проживання боржника у Львівській області. Натомість, у нього були наявні дані про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 на території Івано-Франківської області, куди і повинно було бути скеровано виконавчий документ для його примусового виконання.
За результатом розгляду заяви стягувача про передачу виконавчого документа від 10.08.2023 № 02-05/86/В-1, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. передано виконавчий документ постанову від 23.09.2022 №РАП812456244 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 400 грн. Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі, про що винесено постанову від 04.10.2023 № 72944667 (а.с. 46).
09.11.2023 старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаманським П.С. прийнято виконавче провадження № 72944667 з примусового виконання постанови управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 23.09.2022 №РАП812456244, про що винесено постанову від 09.11.2023 № 72944667 про прийняття виконавчого провадження (а.с. 44).
Не погоджуючись із постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та його діями щодо винесення такої постанови, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач, покликаючись на те, що строк пред`явленням виконавчого документу постанови управлінням безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, три місяці, який обраховується з 08.12.2022 та закінчується 09.03.2023, що вказано на постанові, пропущено стягувачем, оскільки такий звернуто до виконання тільки 04.10.2023. Відтак, позивач вважає, що у старшого державного виконавця Шиманського С.П. не було законних підстав приймати до примусового виконання постанову № РАП812456244 від 23.09.2022 видану управлінням безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 400 грн. та відкривати виконавче провадження №72944667.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 6 частини першої ст. 3 Закону №1404-VIII постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно із статтею 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відтак, з огляду на те, що стягувачем у постанові від 23.09.2022 №РАП812456244 є Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради державний орган, тому строк пред`явлення її до виконання, як зазначено у вказаній постанові, становить три місяці з дати набрання законної сили 08.12.2022, а саме, до 09 березня 2023 року.
Як встановлено судом вперше стягувачем звернуто виконавчий документ - постанову №РАП812456244 від 23.09.2022 до примусового виконання 08.03.2023 не за місцем виконання, що встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі № 300/2213/23. Вдруге вказаний виконавчий документ подано 04.10.2023, що свідчить про порушення тримісячного строку його пред`явлення до виконання.
Щодо можливого переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання суд зазначає наступне.
Згідно частин третьої, п`ятої розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/208023 (далі - Інструкція), заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа; у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Частина четверта статті 4 Закону № 1404-VIII, яка має назву "Вимоги до виконавчого документа" та встановлює таке.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;
7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;
8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;
9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;
10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;
11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.
З наведених норми вбачається, що без відкриття виконавчого провадження виконавчий документ повертається органом державної виконавчої служби тоді, коли його подано без дотримання вимог Закону № 1404-VIII та Інструкції (пункти 1, 2, 6, 7, 8, 9, 10 Закону № 1404-VIII), або коли існують об`єктивні підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (пункти 3, 4, 5, 11 Закону № 1404-VIII), які у останньому випадку відповідають положенням пунктів 3, 4, 8 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII і є підставою для закриття виконавчого провадження, а приписи статей 39 - 41 Закону № 1404-VIII не передбачають таких наслідків закінчення виконавчого провадження, як переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як попередньо встановлено судом, підставою скасування в судовому порядку постанови про відкриття виконавчого провадження при первинному звернені до виконання виконавчого документу - постанови №РАП812456244 від 23.09.2022 було те, що адреса боржника, зазначена у виконавчому документі, не відноситься до підвідомчості приватного виконавця Білецького І.М., оскільки виконавчим округом останнього є Львівська область.
Пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404 передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною п`ятою статті 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Отже, наведена норма, встановлюючи з якого саме моменту починається перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, наводить лише два випадки такого повернення, а саме: 1) неможливість в повному обсязі або частково виконати рішення; 2) встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника. Обидва ці випадки є такими, які не спираються на приписи частини четвертої статті 4 Закону № 1404, а є такими, що відповідають приписам статті 37 цього Закону.
Так, частинами першою, четвертою, п`ятою статті 37 Закону № 1404, яка має назву "Повернення виконавчого документа стягувачу" визначено таке.
Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:
1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;
2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;
3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;
4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;
5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);
6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;
7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;
8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;
9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;
10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";
11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.
Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Аналізуючи вищенаведену норму права суд дійшов до висновку, що: по-перше, вона встановлює випадки повернення виконавчого документа стягувачу після відкриття виконавчого провадження, яке презюмується відкритим у відповідності до діючого законодавства; по-друге, на відміну від положень статті 4 Закону № 1404, стаття 37 цього Закону прямо встановлює право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, лише тоді, коли виконавчий документ було повернуто стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, а не у разі будь якого повернення, зокрема тоді, коли законодавець у частині четвертій статті 4 Закону № 1404 лише використовує фразу "виконавчий документ повертається стягувачу", унормовуючи підстави повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.
Аналізуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов до висновку, що пред`явленням до виконання виконавчого документа є лише такі дії, які відповідають вимогам Закону №1404-VIII та Інструкції.
Перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може перериватися не в разі будь-якого звернення із заявою про примусове виконання виконавчого документа до виконання, а такого, яке здійснене з додержанням вимог законодавства щодо форми, змісту виконавчого документа, суб`єкта його виконання тощо.
Вказані висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду наведених у в постановах від 28.01.2021 по справі № 922/5723/14 та від 05.03.2021 по справі № 902/1326/13, і підлягають застосуванню в даній справі.
З огляду на викладене вище, строк пред`явлення до виконання постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради закінчився 09 березня 2023 року, а звернення стягувача із заявою 08 березня 2023 року до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. не переривало строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2023 №72944667, суперечать вищенаведеним нормам та свідчать про порушення вимог статті 12 Закону № 1404-VIII.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2023 №72944667 щодо примусового виконання постанови №РАП812456244 від 23.09.2022 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.11.2023 про відкриття виконавчого провадження №72944667 щодо примусового виконання постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня отримання повного тексту судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач - Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76000);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (, пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008).

Суддя Микитин Н.М.

Рішення складене в повному обсязі 15 січня 2024 р.