Справа № 200/4291/22
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2024 року

м. Київ

справа №200/4291/22

адміністративне провадження № К/990/40729/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє через представника - адвоката Овчаренка Олега Олексійовича на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 у справі №200/4291/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Національної поліції України, про визнання протиправним рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Національної поліції України, в якому просив: визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 01.08.2022 № «Про відмову в призначенні пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.08.2022 відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі пільгової вислуги років для призначення пенсії - 27 років 00 місяців 08 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.08.2022 № «Про відмову в призначенні пенсії». Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з вислуги років для призначення пенсії, визначеної в поданні Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України про призначення пенсії від 27.06.2022 №992, а саме - 33 роки 00 місяців 00 днів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 17.05.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 у справі №200/4291/22.

Ухвалою Верховного Суду від 07.09.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Національна поліція України, про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відкрито з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - закрито.

30.11.2023 позивач вдруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.10.2022 залишити в силі в частині задоволених позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2023 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строку на усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, з обґрунтуванням та підтвердженням поважності причин пропуску такого строку належними доказами; реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу про залишення без руху вручено 26.12.2023. Отже, останнім днем на усунення недоліків було 05.01.2024.

В межах встановленого Судом строку на усунення недоліків до Верховного Суду представником позивача - адвокатом Овчаренко О.О. направлено заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнену касаційну скаргу.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на касаційне оскарження, заявник зазначає, що первинну касаційну скаргу було подано в межах встановленого законом процесуального строку, а у зв`язку з тим, що ухвалою Верховного Суду від 07.09.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою позивача було закрите, порушені права та законні інтереси не були відновлені, останній був змушений повторно звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою. Також вказує на те, що позивач в 2014 році після початку збройної агресії відносно України змінив постійне місце проживання (м. Макіївка), наразі перебуває в м. Слов`янськ Донецької області, де проводяться активні бойові дії. Крім цього, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження представник позивача зазначає, що під час евакуації з Донецької області виїхав та майже постійно знаходиться у м. Вінниця, в якому відчувається агресія загарбника, тому не має можливості повністю займатися питанням позивача стосовно узгодження з останнім заходів, спрямованих на захист його інтересів.

Перевіривши доводи, наведені в заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, за результатами оцінки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України визначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

За правилами частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, і, передовсім, щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою зумовлена також й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення тільки задля повторного слухання справи й ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Стосовно доводів заявника в частині того, що у зв`язку із закриттям касаційного провадження його права та законні інтереси не були відновлені, варто зазначити, що сторони по справі, вирішивши реалізувати своє право на касаційне оскарження самостійно визначають підстави касаційного оскарження, в межах яких суд касаційної інстанції переглядає оскаржувані рішення по справі.

Так, вперше позивач реалізував своє право на касаційне оскарження, визначивши підставу, наведену у пункті 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Верховний Суд відкрив касаційне провадження та, надавши оцінку доводам касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, встановив, що висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, що не є подібними, наслідком чого, відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України, є закриття касаційного провадження.

Відповідно до відомостей, наявних в програмі Діловодство спеціалізованого суду та даних реєстраційної картки поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, вказану ухвалу позивач отримав 12.09.2023, після чого через 2 місяці і 18 днів, що є тривалим проміжком часу, вирішив повторно реалізувати своє право на звернення з касаційною скаргою.

Суд звертає увагу заявника, що закриття касаційного провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 339 КАС України, не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, тим більш за відсутності об`єктивно поважних причин, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Водночас, наведені скаржником доводи щодо складнощів, пов`язаних з наданням правової допомоги, є суб`єктивними чинниками та не можуть бути свідченням того, що заявник, який діє через представника (ордер на надання правничої (правової) допомоги АН №1302674 на підставі договору про надання правової від 30.03.2021 б/н), без зайвих зволікань скористався своїм правом на подання касаційної скарги повторно, а також належним підтвердженням поважності причин пропущення строку на касаційне оскарження, оскільки такі є суб`єктивними чинниками, які не вказують на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судових рішень у цій справі.

Враховуючи наведене, матеріалами касаційної скарги не підтверджено поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 12.09.2023 про закриття касаційного провадження (від 07.09.2023) до подання касаційної скарги повторно (30.11.2023).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено, тому Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених відповідачем підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Верховний Суд підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення в касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, вказані скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження, не дають підстав для висновку про наявність об`єктивних непереборних обставин, які б свідчили про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, а отже, недоліки касаційної скарги в частині обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку не усунуто.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З урахуванням вищенаведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 329, 330, 332, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , який діє через представника - адвоката Овчаренка Олега Олексійовича у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 у справі №200/4291/22.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє через представника - адвоката Овчаренка Олега Олексійовича на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 у справі №200/4291/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Національної поліції України, про визнання протиправним рішення і зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець