Справа № 160/19007/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2024 року м. Дніпросправа № 160/19007/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року (суддя Серьогіна О.В.) в адміністративній справі

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом, в якому просить застосувати арешт коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області від 25.07.2023.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що платник податку перешкоджає реалізації контрольної функції податковим органом, а тому накладення арешту на кошти платника податків з підстав не допуску до перевірки є обґрунтованим та правомірним.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.06.2023 № 1128-П було призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 .

Посадовими особами податкового органу 05.07.2023, на підставі направлень від 28.06.2023 здійснено вихід за податковою адресою господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , з метою проведення фактичної перевірки з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами, вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), з питань цін та ціноутворення з 01.04.2023, проте представником відповідача (продавцем магазину) було відмовлено в допуску до проведення перевірки, про що складено відповідний акт від 05.07.2023.

У зв`язку з не допуском до перевірки заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області було прийнято рішення від 25.07.2023 про застосування адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 та подано 28.07.2023 до суду даний позов.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, статтею 20 Податкового кодексу України визначено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк, інша фінансова установа, небанківський надавач платіжних послуг, емітент електронних грошей здійснює за рішенням суду.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що податковий орган може застосувати адміністративний арешт майна платника податків у випадку відмови платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Таким чином, для правильного вирішення даного спору суд має дослідити законність підстав для проведення фактичної перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.06.2023 № 1128-П та, як наслідок, наявність обґрунтованих підстав для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що фактична перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 була призначена на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п. 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що обов`язковою передумовою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є отримання в установленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до доповідної записки в.о. начальника ГУ ДПС у Запорізькій області, складеної після опрацювання листа ДПС України від 21.06.2023 № 14403/7/99-00-07-04-02-07, а також листів ДПС України від 14.06.2023 № 13522/7/99-00-07-04-03-07, від 20.06.2023 № 14219/7/99-00-07-04-01-07, від 15.06.2023 № 13697/7/99-00-07-04-01-07, запропоновано призначити в червні 2023 року фактичні перевірки господарських одиниць, зазначених в додатку.

Верховний Суд у постанові від 04 березня 2021 року в адміністративній справі № 803/1171/17 дійшов правового висновку у подібних правовідносинах, що при призначенні перевірки на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України повинні існувати конкретні фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки, а підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів.

При цьому Верховний Суд вказав, що наявність службової записки з викладенням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.2 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно може мати наслідком прийняття оскаржуваного наказу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ані лист ДПС України від 21.06.2023 № 14403/7/99-00-07-04-02-07, ані доповідна записка в.о. начальника ГУ ДПС у Запорізькій області не містять інформацію про конкретні можливі порушення відповідачем законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

При цьому є протиправним посилання в доповідній записці на листи ДПС України від 14.06.2023 № 13522/7/99-00-07-04-03-07, від 20.06.2023 № 14219/7/99-00-07-04-01-07, від 15.06.2023 № 13697/7/99-00-07-04-01-07, в яких міститься інформація про можливі порушення вимог закону з боку платників податків, адже остання надійшла з анонімних джерел.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять жодної інформації стосовно того, в рамках яких саме заходів встановлено невідповідність діяльності відповідача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів встановлено факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій або ж інших доказів вчинення таких операцій встановлена контролюючим органом.

Таким чином, наданими позивачем доказами не підтверджується, що останні містять опис конкретних обставин, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, а також не містять опис мети перевірки.

З огляду на те, що позивач в межах розгляду даної справи не довів наявність законних підстав для проведення фактичної перевірки відповідача, призначеної наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 27.06.2023 № 1128-П, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач обґрунтовано відмовив у допуску до перевірки посадових осіб контролюючого органу, відтак правові підстави для застосування адміністративного арешту коштів, які перебувають на рахунках відповідача, відсутні.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року в адміністративній справі № 160/19007/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 23 січня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 23 січня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров