Справа № 260/1155/23
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2024 року

м. Київ

справа №260/1155/23

провадження № К/990/41874/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Мацедонської В. Е., Соколова В. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 260/1155/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, третя особа - Дисциплінарна комісія Бюро економічної безпеки України в особі Бюро економічної безпеки України, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в :

1. У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, за участю третьої особи - Дисциплінарної комісії Бюро економічної безпеки України в особі Бюро економічної безпеки України, в якому просить:

1.1. визнати протиправним та скасувати наказ № 3-к/ДСК від 25 січня 2023 року про звільнення зі служби в Бюро економічної безпеки України (далі - БЕБ) та займаної посади старшого детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області;

1.2. визнати протиправним та скасувати наказ № 1-Д від 25 січня 2023 року про застосування до старшого детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в БЕБ;

1.3. поновити його на посаді старшого детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області;

1.4. зобов`язати Територіальне управління БЕБ у Закарпатській області виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року позову заяву залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

3. Позивач оскаржив це рішення в апеляційному порядку.

4. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 18 жовтня 2023 року скасував ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року та направив справу № 260/1155/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач оскаржив її в касаційному порядку.

6. Верховний Суд ухвалою від 26 грудня 2023 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Територіального управління БЕБ у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року.

7. 08 січня 2024 року вказана справа надійшла до суду касаційної інстанції.

8. Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження з огляду на таке.

9. Статтею 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення касаційного оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

10. З цією конституційною нормою кореспондуються норма пункту 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, як однієї із основних засад (принципів) адміністративного судочинства, та норма статті 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

11. Частиною другою статті 6 КАС України також передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

12. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

13. Право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, гарантує стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

14. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

15. У пункті 40 справи «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

16. Суть цього принципу полягає у тому, що в разі винесення судом рішення, що набрало законної сили, воно не може бути піддане сумніву.

17. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975 та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20.05.2010.

18. На тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, Європейський суд з прав людини наголошував й у пункті 33 рішення від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06).

19. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23.10.1996; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19.12.1997).

20. Такий підхід до реалізації права на касаційне оскарження судових рішень простежується й у нормах статті 129 Конституції України, які закріплюють таке право лише у визначених законом випадках (пункт 8).

21. Зазначене відповідає й Рекомендаціям №В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

22. Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів визначає КАС України, який також встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (частина перша статті 1 цього Кодексу).

23. Частиною першою статті 328 КАС України (далі - КАС України) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

24. Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

25. Водночас частиною третьою статті 328 КАС України обумовлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

26. Аналіз статті 328 КАС України дає підстави вважати, що відповідно до частини першої цієї статті до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, судовий розгляд в якій закінчено (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.

Частина друга зазначеної статті передбачає право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.

27. Частина третя статті 328 КАС України визначає виключний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.

28. Як висновується з матеріалів касаційної скарги, скаржник просить переглянути у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції, якою згідно зі статтею 320 КАС України скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду до цього ж суду.

29. Проте ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року постановлена не по суті справи, позовна заява судом фактично не розглядалася у зв`язку із залишенням її без розгляду.

30. За таких обставин, постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, не може бути предметом касаційного оскарження.

31. Аналогічна позиція висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 1840/2576/18, від 01 квітня 2020 року у справі № 140/2691/19, від 31 березня 2021 року у справі № 420/13050/20, від 21 липня 2021 року у справі № 260/3160/20, від 06 грудня 2021 року у справі № 640/11720/20, від 22 серпня 2022 року у справі № 420/3464/22, від 22 листопада 2023 року у справі № 320/17908/23 та від 21 грудня 2023 року у справі № 160/12663/23.

32. Процесуальним наслідком подання касаційної скарги на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, є відмова у відкритті провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України.

33. При цьому Велика Палата Верховного Суду в ухвалах від 27 листопада 2019 року у справі № 817/1768/18 (провадження № 11-809апп19), від 08 жовтня 2019 року у справі № 766/12353/18 (провадження № 14-521цс19), від 05 лютого 2020 року у справі № 826/4866/18 (провадження № 11-825апп19), а також у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19), неодноразово висловлювала правову позицію про те, що у разі подання касаційної скарги на судові рішення, які касаційному оскарженню не підлягають, касаційне провадження у справі підлягає закриттю як таке, що відкрите помилково.

34. Як уже зазначалось, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

35. Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

36. Отже, враховуючи норми КАС України та компетенційну складову у понятті «судом, встановленим законом», Верховний Суд вважає, що касаційне провадження за скаргою Територіального управління БЕБ у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 260/1155/23 відкрито помилково.

37. Враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 333 та статті 339 КАС України, помилково відкрите касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 13, 328, 333, 339, 340, 341, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

у х в а л и в:

1. Касаційне провадження № К/990/41874/23 за касаційною скаргою касаційну скаргу Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 260/1155/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, третя особа - Дисциплінарна комісія Бюро економічної безпеки України в особі Бюро економічної безпеки України, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. Е. Мацедонська

В. М. Соколов