Справа № 490/5103/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 490/5103/20

Категорія: 113070000 Головуючий в 1 інстанції: Лагода А.А.

Час і місце ухвалення: 14:00 год., м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 18.07.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 11 серпня 2020 року нею у відділені пошти отримано постанову серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року за ч.1 ст. 122 КУпАП. Факт визнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, шляхом направлення заяви до ДПП та сплата ним штрафу, підтверджує, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, оскільки за кермом транспортного засобу під час вчинення адміністративного правопорушення перебувала інша особа. Враховуючи наведене просила суд задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що дії його співробітників щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам КУпАП, Закону України "Про національну поліцію", Закону України "Про дорожній рух" та ПДР України, зокрема, щодо особливостей накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Справу розглянуто за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2023 року позов ОСОБА_1 до ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року задоволено.

Постанову серії 1-АВ № 00635656 від 03 серпня 2020 року поліцейського ДПП Теницького А.О. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. скасовано та провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі ДПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- позивач вказувала на те, що не керувала особисто належним їй транспортним засобом, однак не вказала кому саме передала право керування транспортним засобом і взагалі не надала жодного доказу на підкріплення свого твердження, а отже до такого повідомлення належить відноситися критично і сприйняти як намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення;

- позивач фактично виклала свою незгоду із діючими нормами чинного законодавства України щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, при цьому, не надавши суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування того, що вона вчинила вказане адміністративне правопорушення, або ж транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо;

- в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідно до чого поліцейський ДПП Теницький А.О. виніс постанову серії 1АВ №00635656 відносно гр. ОСОБА_1 , а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 станом на 03 серпня 2020 року була власником транспортного засобу TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою поліцейського ДПП Теницького А.О. серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03 серпня 2020 року о 06:31 год., за адресою М05 Київ - Одеса 24 + 400, зафіксовано транспортний засіб TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год, чим порушила п.12.9 "б" ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 звернувся до ДПП із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.68) до заяви було додано докази сплати штрафу (а.с.69). Листом відповідача від 22 лютого 2021 року №Ф-2425/41/27/03-2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , оскільки вона подана після спливу 20 календарних днів (а.с.71). Листом відповідача від 26 лютого 2021 року №Ф-2663/41/27/03-2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 . Відмова мотивована тим, що постанова серії 1АВ №00635656 набрала законної сили 11 серпня 2020 року (а.с.70).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 ДПП не застосував приписи ст. 300-1 КУпАП.

Разом з тим суд першої інстанції констатував, що позивачем виконано вимоги ст. 14-2 та ч.1 ст. 279-3 КУпАП, щодо звільнення її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки дії ОСОБА_2 , щодо визнання ним вини, а саме визнання факту його перебування за кермом транспортного засобу під час фіксування перевищення швидкості та сплата відповідного штрафу, вчинені останнім під час зупинених строків у зв`язку із оскарженням постанови серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року.

Суд першої інстанції зазначив, що позиція ДПП, щодо набрання постановою від 03 серпня 2020 року, законної сили 11 серпня 2020 року є безпідставною.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" №3353-XII (далі Закон №3353-ХІІ), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону №3353-XII).

Згідно п.12.9 "б" ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" п.30.3 цих Правил.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься серед інших вказана ч.1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відтак, колегія суддів зауважує, що позивач, як фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб несе відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

При цьому, відповідальна особа, зазначена у ч.1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених ст. 279-3 цього Кодексу (ч.3 ст. 14-2 КУпАП).

Відповідно ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст. 14-2 цього Кодексу. За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Згідно ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічна норма закріплена в розділі III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №13 від 13 січня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності та надав квитанцію про сплату штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.68-69), тобто реалізував своє право передбачене ст. 279-3 КУпАП про порядок звільнення власника ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

Відповідач листом №Ф-2663/41/27/03-2021 від 26 лютого 2021 року, зокрема, зазначив: "Відповідно до ухвали суддів Центрального районного суду м. Миколаїв Черенкова Н.П. від 28.09.2020 за справою №490/5103/20 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом особи, яку Ви зазначили у заяві, до Департаменту патрульної поліції про скасування вказаної постанови. Отже, постанова серії 1АВ №00635656 набрала законної сили 11 серпня 2020 проте 28 вересня 2020 винесено ухвалу суддею Центрального районного суду м. Миколаєва щодо відкриття адміністративного провадження про скасування вказаної постанови. Ураховуючи викладене, спливли терміни подання заяви щодо зміни суб`єкта правопорушення в постанові серії 1 АВ №0065656".

Щодо строку набрання законної сили постанови поліцейського ДПП Теницького А.О. серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 3 ст. 300-1 КУпАП встановлено, що у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Тобто, якщо особа відносно якої винесено постанову по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі було оскаржено протягом десяти днів з моменту набрання постанови законної сили, то строк набрання законної сили постанови зупиняється до розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувану постанову від 03 серпня 2020 року позивач отримала 11 серпня 2020 року, тоді як позовну заяву направлено на адресу суду 13 серпня 2020 року, тобто у межах строку на судове оскарження.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви.

28 вересня 2020 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДПП про скасування постанови та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що з листа ДПП №Ф-2425/41/27/03-2021 від 22 лютого 2021 року відповідачу було відомо про оскарження в судовому порядку постанови серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів констатує, що постанова серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року поліцейського ДПП Теницького А.О. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 станом на час звернення ОСОБА_2 до ДПП із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності не набрала законної сили.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_2 звернувся до ДПП в межах строку передбаченого ст. 279-3 КУпАП, а тому посадова особа ДПП належним чином не встановила особу відносно якої слід застосовувати адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів доходить висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не доведена в повному обсязі, а тому виключає притягнення її до адміністративної відповідальності.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року поліцейського ДПП Теницького А.О. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 .

З урахуванням встановленого апеляційним судом процедурного порушення посадовими особами відповідача приписів ст. 279-3 КУпАП при розгляді заяви ОСОБА_2 колегія суддів приходить до висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), а саме до ДПП.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2023 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії 1-АВ №00635656 від 03 серпня 2020 року.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 січня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.