Справа № 495/6801/22
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р.м. ОдесаСправа № 495/6801/22

Перша інстанція: суддя Прийомова О.Ю.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шабівської сільської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

07 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №13 від 23 серпня 2022 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на нього накладено адміністративне стягнення відповідно до ст. 152 КУпАП за порушення вимог державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

ОСОБА_1 зазначає, що фактично його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він знайшов та підібрав суху гілку з лісопосадки, яка знаходиться поза межами населеного пункту.

На переконання позивача, в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки він не порушував вимог законодавства щодо благоустрою населених пунктів, а сама подія відбулась поза межами населеного пункту.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні, зазначаючи, що ОСОБА_1 21.07.2022 року о 16.45 годині на узбіччі автомобільної дороги здійснював спил дерева акації, що є порушенням п. 5.16 Правил благоустрою території населених пунктів Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області. На підтвердження надано фото- та відеофіксація подій.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд не надав оцінку доводам стосовно відсутності в постанові відомостей про місце вчинення правопорушення з зазначенням адреси, яка дозволила ідентифікувати точне місце події.

В свою чергу, з наданих показань свідків суд мав встановити, що лісосмуга знаходить поза межами населеного пункту, а саме місце події розташоване на відстані близько 800 м від села Біленьке. Таким чином, дії позивача не могли порушити вимоги Правил благоустрою території населених пунктів Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, оскільки були вчинені поза межами населеного пункту.

Також судом не було визначено норму у сфері благоустрою населених пунктів, яку порушив позивач.

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 21.07.2022 року о 16.45 годині на узбіччі автомобільної дороги здійснював спил дерева акації, що є порушенням Правил благоустрою території населених пунктів Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області (а.с.25 зв. -26).

23.08.2022 року адміністративна комісія при виконавчому комітеті Шабівської ради винесла постанову про накладення адміністративного стягнення №13, якою визнала ОСОБА_1 винним у порушенні прави благоустрою, та таким, що порушив ст.152 КУпАП, та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн (а.с.29 зв.).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у матеріалах справи доказами та показами свідків підтверджено наявність події адміністративного правопорушення. Також судом встановлено, що спил дерева було здійснено в межах с. Біленьке.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вже зазначалось, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за спил дерева акації у полезахисній лісосмузі в межах с. Біленьке, що, на переконання відповідача, є порушенням Правил благоустрою території населених пунктів Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач вважав, що в даному випадку наявне порушення ст. 152 КУпАП, тобто порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

В той же час, полезахисна лісосмуга це - штучні лісові насадження, які створюються на полях, рівнинах і на схилах сільськогосподарських земель на межах полів, заради захисту посівів від суховіїв, пилових бур, для поліпшення водного стану ґрунту й запобігання його ерозії, підвищення врожайності сільськогосподарських культур, для покращення на полях мікроклімату, снігозатримання, боротьби з дефляцією, збереження і покращення родючості ґрунтів.

Колегія суддів вбачає підстави для віднесення полезахисних лісосмуг до зелених насаджень штучного походження та у разі розташування у межах населеного пункту вони набувають ознак об`єкту благоустрою, оскільки створюють умови щодо захисту сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Разом з тим, надаючи оцінку правовій кваліфікації дій позивача щодо пошкодження дерев лісосмуги, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 153 КУпАП знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 242-1 КУпАП встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 153 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, відповідальність за пошкодження дерев у лісосмузі, незважаючи на місце вчинення (в межах чи поза межами населеного пункту), передбачена ст. 153 КУпАП, а не ст. 152 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення здійснюють посадові особи територіальних органів Державної Екологічної інспекції України, а не адміністративні комісії при виконавчих комітетах органів місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідач надав неправильну кваліфікацію діям ОСОБА_1 , що призвело до порушення підвідомчості справи про адміністративне правопорушення.

Вищевикладені обставини у сукупності свідчать про неповноту розгляду даної адміністративної справи та відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, тому постанова Виконавчого комітету Шабівської сільської ради про накладення адміністративного стягнення №13 від 23 серпня 2023 року підлягає скасуванню, а справа повинна бути закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами ч.1 ст. 139 КАС України, з відповідача Виконавчого комітету Шабівської сільської ради на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 1301,4 гривень (а.с. 13, 178).

Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 900 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В той же час, позивачем не надано жодних доказів отримання правової допомоги та понесених відповідних витрат. Зокрема, такими доказами є договір про надання правової допомоги, повноваження представника, докази оплати.

З огляду на відсутність доказів отримання правової допомоги, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 900 грн.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову Виконавчого комітету Шабівської сільської ради про накладення адміністративного стягнення №13 від 23 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Виконавчого комітету Шабівської сільської ради () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1301,4 гривень (одна тисяча триста одна гривня сорок копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко