Справа № 560/16280/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.07.2023 № 47, зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, з 02.11.1994, призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку з 05.07.2023.

В обґрунтування позову зазначає, що пенсійні органи, розглядаючи її заяву про призначення пенсії, безпідставно не зарахували періоди її роботи з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, та з 02.11.1994 на посаді водія міського пасажирського транспорту до страхового стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відзиві просить відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зазначає, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, з 02.11.1994 по 24.11.1995, оскільки організація в якій працювала позивачка перебуває на території держави, з якою розірвано дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні." Оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді, при призначенні пенсії до страхового стажу можливо зарахувати періоди роботи на території РРФСР лише до 31.12.1991.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало відзив, у якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що рішенням від 13.07.2023 № 47 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії згідно з п. 8 ч. 2 ст.114 Закону № 1058-ІV відповідно до заяви від 05.07.2023, у зв`язку з недосягненням віку, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відсутністю необхідного пільгового стажу.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

05.07.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області від 13.07.2023 № 47 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як вона не досягла 55-річного віку, що необхідно згідно з вимогами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також у зв`язку з відсутністю достатнього пільгового стажу.

Із тексту спірного рішення вбачається, що пільговий стаж у позивачки відсутній.

До страхового стажу не зараховані періоди роботи з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, з 02.11.1994 по 24.11.1995, згідно з записами трудової книжки від 21.07.1988 серії НОМЕР_1 , оскільки організація КТТУ Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне ДЕПО №3 знаходиться на території держави, з якою розірвані дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про ведення воєнного стану в Україні".

Із записів трудової книжки позивачки встановлено, що остання у період з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, з 02.11.1994 по 24.11.1995 працювала водієм тролейбуса 3 класу транспортної організації у м. Санкт-Петербург.

Судом встановлено, що записи про роботу позивачки у спірні періоди виконані без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та з відповідністю дат, завірені підписами уповноважених осіб та печатками роботодавців.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав-учасниць СНД, у тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода від 13.03.1992).

Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992 пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Отже, дія цієї Угоди розповсюджувалась на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

В силу положень статті 6 Угоди від 13.03.1992 призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 11 зазначеної Угоди від 13.03.1992 необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Водночас, 29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з вказаної Угоди вчиненої 13 березня 1992 у м. Москві. Постанова набрала чинності 02.12.2022.

Відповідно до пункту 2 статті 13 цієї Угоди пенсійні права громадян держав- учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави - учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, положення відповідних міжнародних договорів розповсюджуються також і на питання, пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу, обчислення пенсій та пов`язані з цим перерахунки.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 у справі №345/9/17.

Відтак, періоди роботи ОСОБА_1 з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, з 02.11.1994 по 24.11.1995 повинні бути зараховані до її страхового стажу.

Що стосується пільгового стажу, відповідач не зарахував жодного періоду роботи позивачки до пільгового стажу.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що її пільговий стаж складає 10 років, 2 місяці, 19 днів, однак належні докази наявності вказаного пільгового стажу до позову не надані. Крім того, позивач не просить зарахувати відповідні періоди до пільгового стажу.

Водночас, суд не повинен самостійно перераховувати відповідні періоди страхового або пільгового стажу, які мають значення для вирішення питання призначення, перерахунків або обчислення пенсій, оскільки такі повноваження належать пенсійному органу.

Встановлено, що станом на момент звернення позивач ще не досягла 55 річного віку, з огляду на що суд не має підстав для зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, оскільки не надані належні докази наявності пільгового стажу тривалістю, що передбачена законом.

Під час судового розгляду відповідачі не довели правомірність спірного рішення, з огляду на що воно є таким, що підлягає скасуванню. Суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, з 02.11.1994 по 24.11.1995, провести перерахунок страхового стажу загалом (у тому числі пільгового за наявності)

Що стосується передачі пенсійної справи для виплати до органу пенсійного фонду за місцем фактичного проживання позивачки, суд звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглядало заяву про призначення пенсії від 05.07.2023 за принципом екстериторіальності на підставі електронної пенсійної справи. Оскільки вказана вимога за своєю суттю не є позовною, вона задоволенню не підлягає.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи вищевикладене, позов слід задоволити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №47 від 13.07.2023, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 23.06.1993 по 25.11.1993, з 05.04.1994 по 08.10.1994, з 02.11.1994 по 24.11.1995, провести перерахунок усього страхового стажу, включаючи зарахований за цим рішенням, а також пільгового стажу.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 850 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 січня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)

Головуючий суддя І.С. Козачок