Справа № 208/10699/23
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/208/5/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд місто Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Івченко Т.П.

за участю: секретаря судового засідання Паталахи І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення», -

встановив:

1. Короткий зміст позовних вимог.

21 листопада 2023 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська через канцелярію суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення», в якому просить суд Постанову серії ЗАВ № 03896074 від 20 жовтня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 340 гривень визнати незаконною та скасувати.

2. Позиція сторони позивача.

В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що Постановою інспектора ДПП Національної поліції України серії ЗАВ № 03896074 від 20 жовтня 2023 року на позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 ч. 1 КУпАП в розмірі 340.00 (триста сорок) гривень, згідно якої начебто 20.10.2023 року, о 16:42 годині, водій ОСОБА_1 керував ТЗ, автомобілем марки «SKODA KAROQ» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Кропивницький вулиця Холодноярська, 196 та перевищив швидкість на 26 км. чим порушив п.12.9 (б) правила дорожнього руху та скоїв правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач стверджує, що оскаржувану Постанову серії ЗАВ № 03896074 від 20 жовтня 2023 року ним отримана поштовою кореспонденцією 17 листопада 2023 року. У відповідності до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву, щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності може подано протягом десяти днів з дня ухвалення постанови і тому Позивач вважає що він не порушив десятиденний термін та строк звернення до суду оскільки звернувся до суду 21.11.2023 року.

Позивач вважає, що оскаржувана Постанова серії ЗАВ № 03896074 від 20 жовтня 2323 року не відповідає вимогам закону є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Дана постанова винесена посадовою особою з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: позивач не заперечує, що він є власником автомобіля марки «SKODA KAROQ» д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується ним особисто, і він нікому не передавав право на керування та ви користування даного авто. Позивач стверджує, що не міг о 16:42 годині за адресою м. Кропивницький вулиця Холодноярська 196 перевищити швидкість на 26 км, оскільки в той день позивач знаходився на робочому місті у місті Кам`янське, при тому що він приїхав на роботу у місті Кам`янське на автомобілі марки «SKODA KAROQ» д.н.з. НОМЕР_1 , поставив його у дворі підприємства на якому працює електрогазозварювальником і на цьому ж автомобілі поїхав до дому за адресою мешкання м. Кам`янське вул. Сержанта Коновалова о 18.00 годині. Позивач стверджує, що 20 жовтня 2023 року ні він особисто ні його автомобіль марки «SKODA KAROQ» д.н.з. НОМЕР_1 не перебували у місті Кропивницькому, цей факт підтверджується довідкою з міста роботи, а також це можуть підтвердити свідки.

При винесенні постанови було грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, цих прав позивач був позбавлений, а це є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від на не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В якості місця розгляду справи, в оскаржуваній постанові вказано місто Київ. Однак, про час і місце розгляду справи позивача не було повідомлено, незважаючи на те, що положеннями КУпАГІ передбачений 15-денний строк для розгляду справи про адміністративне правопорушення, справа була розглянута з винесенням постанови 20.10.2023 року, тобто в той же день, коли було зафіксовано правопорушення.

Постанова серії ЗАВ № 03896074 від 20 жовтня 2023 року складена з грубими порушеннями вимог ст.254 КУпАП. При складанні даної Постанови позивачу не були роз`яснені права, було порушено право на захист та в оскаржувані Постанові під час її складання був відсутній підпис позивача про роз`яснення йому прав.

При складанні оскаржуваної Постанови Інспектор не ознайомив позивача з його правами та обов`язкам відповідно до ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП.

Таким чином, позивач вважає, що його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є безпідставним і незаконним, оскільки адміністративне правопорушення в даному випадку позивач не вчиняв, і відповідач не мав в своєму розпорядженні доказів, які б могли підтвердити зворотне.

Всі обставини, у сукупності з іншими доказами підтверджують те, що Позивач не вчиняв адміністративного правопорушення вказаного в Постанові.

Позивач в судове засідання призначене на 08.01.2024 року з`явився, але надав заяву в які наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсзі, не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача та без застосування технічних засобів.

3. Позиція сторони відповідача.

Представник Відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але скористався своїм правом та направив 06.12.2023 року на адресу суду Відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав, розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Expert-FS E19089391, 20.10.2023 інспектором Департаменту Рябушиць Анастасією Михайлівною (надалі - уповноважена особа Департаменту) винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЗАВ № 03896074 за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., в якій зазначено про те, що 20.10.2023 о 16 год. 42 хв. за адресою м. Кропивницький, вул. Холодноярська, 196, зафіксовано транспортний засіб автомобіль марки «SKODA KAROQ» номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала цим транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 26 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 13 від 13.01.2020.

У відповідності до вимог цієї Інструкції розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснює уповноважений поліцейський шляхом опрацювання інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (надалі - Система), та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі

Так, уповноважена особа Департаменту під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи; наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу, зареєстрованого за межами України, - інформації про особу, яка ввезла його на територію України; наявність Інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Опрацювання матеріалів автоматичної фіксації здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, оцінки інших доказів у справі про адміністративне правопорушення. За результатами опрацювання на першому етапі (рівні) матеріалів автоматичної фіксації уповноважений поліцейський за наявності доказів у справі про адміністративне правопорушення, відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб і про відповідальну особу, або особу, яка ввезла на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення цифрового підпису.

Система на цей час фіксує такі порушення Правил дорожнього руху, як перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів та порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Місця встановлення стаціонарних технічних засобів (приладів контролю) письмово погоджуються з відповідним уповноваженим органом Національної поліції.

На офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції можна дізнатися адреси місць розміщення приладів контролю та дозволену швидкість руху.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» дозволяє поліції для забезпечення публічної безпеки і порядку закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.9 (б) Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7. на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, крім іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості більш ніж на 20 км/год.

У відповідності до положень ст. 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Таким чином, у повній відповідності з вимогами чинного законодавства уповноваженою особою Департаменту належним чином встановлено суб`єкта даних правопорушень та всі інші обставини, які мають значення для належного вирішення питання щодо необхідності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що ст. 279-1 КУпАП встановлено, зокрема, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач стверджує, що 20.10.2023 до 18:00 год. він перебував на робочому місці у м. Кам`янське та авто, яким він володіє, було припарковано на території підприємства де він працює. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено перебування його та його автомобіля в іншому місці під час фіксації оскаржуваного порушення, проте оскаржувана постанова містить зображення транспортного засобу позивача з номерними знаками за адресою, зазначеній у постанові, А отже це не є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі та не зумовлює неможливості перебування позивача у зазначений у постанові час та у зазначеному у постанові місці в момент фіксації оскаржуваного правопорушення.

Уповноваженою особою Департаменту в свою чергу, спираючись на вищевказані правові норми було об`єктивно досліджено наявні фактичні дані, за результатами чого останньою й було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови.

Постанова серії ЗАВ № 03896074 від 20.10.2023 була винесена уповноваженою особою Департаменту 20.10.2023 та направлена на адресу позивача рекомендованим листом зі штрих-кодовим ідентифікатором № 297. Дане поштове відправлення було вручено особисто позивачу 10.11.2023, таким чином постанова про адміністративне правопорушення серії ЗАВ № 03896074 від 20.10.2023 набрала законної сили 10.11.2023, а Позивач із позовною заявою щодо оскарження зазначеної постанови звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області лише 21.11.2023, що поза межами строку на оскарження відповідно до вимог статті 289 КУпАП.

Звертаємо також увагу, що технічний прилад Expert-FS E19089391 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофїксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Технічний прилад має сертифікат перевірки типу UA.TR. 001 84-20 Rev. 0 від 13.07.2020, сертифікат відповідності UA.TR. 001 22 003-21 від 10.03.2021. Технічний прилад має експертний висновок, зареєстрований в Адміністрації Державної служби зв`язку та захисту інформації України від 16.07.2020 № 1139.

Відповідно до Постанови кабінету міністрів України від 05 квітня 2022 р. № 412 свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Підсумовуючи наведене, вважаємо висунуті позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірна, прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства та така, що не підлягає скасуванню, тому просить врахувати даний відзив під час прийняття рішення по справі та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі а також розглянути адміністративну справу № 208/10699/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови без участі представника Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні по справі.

4. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

21 листопада 2023 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська через канцелярію суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення» (а.с.1-7).

21 листопада 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с.12).

21 листопада 2023 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Івченко Т.П. відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін (а.с.13).

29 листопада 2023 року через електронний суд від представника відповідача надійшла заява, в якій він просить надати можливість ознайомитись з матеріалами справи (а.с.16-17).

05 грудня 2023 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про допит свідків (а.с.25) та клопотання про доручення до матеріалів справи довідки з міста роботи (а.с55,56).

06 грудня 2023 року через канцелярію суду представником відповідача було направлено Відзив на позовну заяву, разом з додатками, які було долучено до матеріалів справи ( а.с.40-43, 44-54).

08 січня 2024 року через канцелярію суду позивачем подано заяву, в якій він наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, просить поновити пропущений строк, розглянути справу без його участі та не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача та без застосування технічних засобів (а.с.57).

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження .

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, відповідачу було встановлено строк в шість днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

06 грудня 2023 року через канцелярію суду представником відповідача було направлено Відзив на позовну заяву, разом з додатками.

Позивачу роз`яснено право подати до суду Відповідь на Відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 1 дня з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Позивач Відповідь на Відзив не надавав.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

5. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2023 року було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЗАВ № 03896074, якою на ОСОБА_1 , за адміністративне порушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок (а.с.8).

Підставою для винесення оскаржуваної Постанови серії ЗАВ № 03896074, стало те, що 20 жовтня 2023 року, о 16:42 годині, водій ОСОБА_1 керував ТЗ, автомобілем марки «SKODA KAROQ» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Кропивницький вулиця Холодноярська, 196 та перевищив швидкість на 26 км. чим порушив п.12.9 (б) правила дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, в зв`язку з чим ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.8).

Зазначене адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Expert-FS E19089391 про що зазначено в оскаржуваній постанові, яка містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу, державний номерний знак НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення спереду.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 1242, автомобіль марки «SKODA KAROQ», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , належить ОСОБА_1 з 27.07.2022 року. (а.с.10).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ «ЕКОЛОГІЯ Д» електрогазозварником на дільниці № 7 з 01.11.2018 року по теперішній час, згідно Наказу (розпорядження) про прийняття на роботу № 416-к від 31.10.2018 року (а.с.56).

Як вбачається з довідки № 46 від 04.12.2023 року наданої директором ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» Коваленко В., позивач ОСОБА_1 20 жовтня 2023 року з 08.00 год. до 16.00 год. перебував на своєму робочому місці у м. Кам`янське згідно графіку виходу на роботу (а.с.56).

Як вбачається з матеріалів справи, технічний прилад Expert-FS E19089391 відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофїксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги» та має сертифікат перевірки типу UA.TR. 001 84-20 Rev. 0 від 13.07.2020, сертифікат відповідності UA.TR. 001 22 003-21 від 10.03.2021 та експертний висновок, зареєстрований в Адміністрації Державної служби зв`язку та захисту інформації України від 16.07.2020 № 1139 (а.с.50,51,52).

Як вбачається з поштового повідомлення оскаржувана постанова була направлена 06.11.2023 року на адресу позивача рекомендованим листом зі штрих-кодовим ідентифікатором № 297, дане поштове відправлення було вручено особисто позивачу 10.11.2023, що підтверджується повідомлення про вручення (а.с.49).

Будучи допитаним 05.12.2023 року в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що він працює разом з позивачем ОСОБА_1 , в ТОВ «ЕКОЛОГІЯ Д», є його начальником, Коновалов зварник а він механік, в той день 20.10.2023 року ОСОБА_3 приїхав на роботу на своєму авто «SKODA KAROQ», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , він завжди на ньому їздить на роботу, машину залишив на стоянці, а сам з 8.00 год. до 16.00 год., виконував роботу. На виробництві є камери спостереження, але вони містять інформацію за дуже короткий термін і за 20.10.2023 рік відео не збереглося. Тому о 16:42 год. бути в м. Кропивницькому ОСОБА_1 не міг фізично, оскільки туди треба їхати близько чотирьох годи, а вони разом вишли з виробництва о 16.00 годині.

Будучи допитаним 05.12.2023 року в судовому засідання у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що він працює разом з позивачем ОСОБА_1 , в ТОВ «ЕКОЛОГІЯ Д», в той день 20.10.2023 року ОСОБА_3 приїхав на роботу на своєму авто «SKODA KAROQ», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , він завжди на ньому їздить на роботу, машину залишив на стоянці, а сам з 8.00 год. до 16.00 год., виконував роботу разом з ним, вони працюють всі разом на виду один у одного. З роботи вони вийшли близько 16.00 год. і ОСОБА_1 поїхав на своїй машині додому, доїхати до м. Кропивницького де було зафіксовано порушення Коновалов не міг фізично, оскільки туди за 40 хвилин не доїдеш.

Спір між позивачем та відповідачами виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЗАВ № 03896074 від 20.10.2023 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЗАВ № 03896074 від 20.10.2023 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, скористувався своїм правом і звернувся до суду з захистом свого порушеного права.

6. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права.

Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів. ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Постановою серії ЗАВ № 03896074, позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 20 жовтня 2023 року, о 16:42 годині, водієм транспортного засобу марки «SKODA KAROQ» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Кропивницький вулиця Холодноярська, 196, перевищена швидкість на 26 км., чим було порушено п.12.9 (б) правила дорожнього руху.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коло воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17).

Відповідно до роз`яснень, викладених Верховним Судом у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. Фактично інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що такими діями інспектор порушив конституційні права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що також є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Даний висновок суду повністю узгоджується із правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року по справі № 524/9827/16-а та від 15 квітня 2020 року № 524/3644/17.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду, а саме в рішенні ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» (Allenet de Ribemont v. France) від 10.02.1995 року, зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Я вбачається з фотографій розміщених на офіційному на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу, автомобілю спереду на якому відображений значок марки «SKODA», колір автомобіля - чорний та державний номерний знак НОМЕР_3 , водія який керував транспортним засобом не відображено, в той час, як автомобіль яким користується позивач ОСОБА_1 , марки «SKODA KAROQ», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який йому належить, знаходився 20 жовтня 2023 року з 08.00 год. до 16.00 год. за місцем роботи позивача, в м. Кам`янське, що підтверджується довідкою № 46 від 04.12.2023 року наданої директором ТОВ «ЕКОЛОГІЯ-Д» Коваленко В. та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , наданими під час судового засідання 05.12.2023 року.

Таким чином. суд приходить висновку, що оскаржувану постанову було винесено на позивача ОСОБА_1 , як на власника ТЗ марки «SKODA KAROQ», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , на підставі реєстрації транспортного засобу в реєстрі прав власності на рухоме майно.

Крім того, наданими доказами, вбачається факт експлуатування двох транспортних засобів марки «SKODA KAROQ», чорного кольору, з однаковим державним номерним знаком НОМЕР_3 , що було зафіксовано камерами технічного засобу Expert-FS E19089391.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, ст. 280 КУпАП закріплено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Крім того правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а, Верховний Суд виклав правовий висновок, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно ч.3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень, в тому числі і визнавати складену постанову незаконною.

При таких обставинах та відсутності у справі жодного доказу, котрий би відповідав критеріям його належності й допустимості, як і ненадання відповідачем матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача для його безпосереднього дослідження у судовому засіданні, слід дійти висновку, що у діях позивача відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушеня, і, як наслідок, про необхідність скасування оскаржуваної постанови із подальшим закриттям провадження у справах на виконання вимог пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, що є обов`язком суду.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі є обґрунтованими та доведеними, і підлягають в цій частині задоволенню.

Щодо поновлення пропущеного строку на подання адміністративного позову на думку суду, він пропущений з поважних причин, і є підстави для поновлення цього строку виходячи з наступного.

Статтею 289 КУпАП України передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За змістом ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Позивачем оскаржується постанова серії ЗАВ № 03896074 від 20.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення, при цьому позовну заяву направлено до суду 21.11.2021 року. Тобто позивачем пропущено строк оскарження постанови.

Судом також встановлено, що при складанні постанови від 20.10.2023 р. позивач присутнім не був, постанову при складанні позивачу відповідно не було вручено. Оскаржувану постанову було направлено поштовим відправленням лише 06.11.2023 року.

Враховуючи клопотання позивача про поновлення строку звернення із адміністративним позовом до суду, причини пропуску зазначеного строку суд вважає поважними, оскільки у позивачки не було достатньо часу та можливості зібрати необхідні документи (докази) задля подання їх до суду, а тому даний строк підлягає поновленню.

7. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122ч.1, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення» задовольнити частково.

Постанову серії постанову серії ЗАВ № 03696074 від 20.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Повний текст рішення був складений у строк передбачений ч. 3 ст. 243 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса вул. Федора Ернста, 3, місто Київ, 03048, адреса електронної пошти: , засоби зв`язку відсутні, адреса для листування: площа Троїцька, 2-а, м. Дніпро, 49000, ел. пошта:

Представника відповідача: Енгельс Олександр Вадимович, юрисконсульт відділу правового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: площа Троїцька, 2-а, місто Дніпро, 49000, ел. пошта:

Суддя Івченко Т. П.