Справа № 500/7044/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №500/7044/23

22 січня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у обчисленні грошового забезпечення ОСОБА_1 для розрахунку при звільненні з військової служби в розмірі 20899,73 грн,

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у зарахуванні ОСОБА_1 до грошового забезпечення для розрахунку при звільненні з військової служби щомісячну додаткову грошову винагороду,

визнати протиправним обчислення Військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення при звільненні ОСОБА_1 за період з 01.07.2023 по 07.07.2023 в сумі 4179,29 грн,

визнати протиправним обчислення Військової частини НОМЕР_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 в сумі 20899,73 грн,

визнати протиправним обчислення Військової частини НОМЕР_1 грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 в сумі 13375,82 грн,

визнати протиправним обчислення Військової частини НОМЕР_1 компенсацію за невикористану відпустку в сумі 20899,79 грн,

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за жовтень 2022 року в розмірі 43548,39 грн,

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за листопад 2022 року в розмірі 30000 грн,

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за грудень 2022 року в розмірі 30000 грн,

визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 обчислити грошове забезпечення ОСОБА_1 для розрахунку при звільненні з військової служби в розмірі 108856,71 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 до грошового забезпечення для розрахунку при звільненні з військової служби щомісячну додаткову грошову винагороду, отримувану за період з липня 2022 року по липень 2023 року,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення при звільненні за період з 01.07.2023 по 07.07.2023 в сумі 17592,05 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 87956,98 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні в сумі 56292,47 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в сумі 87956,92 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за жовтень 2022 року в розмірі 56451,61 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за листопад 2022 року в розмірі 70000 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за грудень 2022 року в розмірі 70000 грн,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати з 08.07.2023 року по дату виконання судового рішення у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 2020 року проходив військову службу у Збройних силах України.

На підставі наказу військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 07.07.2023 за №188, позивача, старшого солдата, радіотелефоніста 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 звільнено з військової служби у запас відповідно до абзацу 4 підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Після звільнення з військової служби в запас, з позивачем проведені розрахунки, з якими він частково не згідний, оскільки виплати проведені не в повному обсязі.

12.09.2023 позивачем подано заяву до відповідача, відповідно до якої просив дорахувати та виплатити.

- одноразову грошову допомогу при звільненні, врахувавши для обчислення додаткову грошову винагороду та індексацію;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, врахувавши для обчислення додаткову грошову винагороду та індексацію;

- додаткову грошову винагороду у жовтні 2022 року з розрахунку - 100000 грн з урахуванням вже проведених виплат за даний період;

- додаткову грошову винагороду у листопаді 2022 року з розрахунку 100000 грн. з урахуванням вже проведених виплат за даний період;

- додаткову грошову винагороду у грудні 2022 року з розрахунку 100000 грн з урахуванням вже проведених виплат за даний період;

- компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Листом відповідача від 20.09.2023 за №1495/3013пт відповідачем відмовлено у дорахуванні та виплаті розрахунків при звільненні, мотивуючи це тим, що розрахунки проведені відповідно до норм чинного законодавства та підстав для перерахунку немає.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом

Ухвалою суду від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

17.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, просить у частині позовних вимог, заявлених у п. п. 9, 10, 11, 19, 20 та 21 прохальної частини позовної заяви, а саме визнання протиправним обчислення відповідачем додаткової винагороди позивачеві у сумах 43548,39 грн за жовтень 2022 року, 30000 грн за листопад 2022 року та 30000 грн за грудень 2022 року, зобов`язання доплатити позивачеві додаткову винагороду у сумах 56451,61 грн за жовтень 2022 року, 70000 грн за листопад 2022 року та 70000 грн за грудень 2022 року - позовну заяву залишити без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Після відкриття провадження у даній справі суд встановив, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, викладених у статті 161 КАС України, а тому її належить залишити без руху з огляду на таке.

Так, відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Щодо строку звернення до суду із даним позовом то судом враховано, що позивача звільнено з військової служби 07.07.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.07.2023 №188.

Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України (у редакції, викладеній згідно із Законом №2352-IX) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

З цим позовом позивач звернувся до суду 30.10.2023.

З набранням чинності Закону №2352-ІХ, частини перша і друга статті 233 КЗпП України діють в новій редакції. Аналізуючи положення цієї статті у часових межах існування її юридичних норм (тобто як у її редакції, чинній до 19 липня 2022 року, так і в чинній її редакції) у зіставленні з положеннями пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України, у вимірі обставин цієї справи, необхідно зазначити таке:

- норми частини п`ятої статті 122 КАС України є загальними нормами для правовідносин з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, відносно норм іншого закону, які [норми] встановлюють інший строк звернення до суду у спорах, що виникають з цих правовідносин (публічної служби);

- стаття 122 КАС України, зокрема частина п`ята цієї статті, не містить норм, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебували (перебувають) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці;

- строк звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення заробітної плати визначений у частині першій статті 233 КЗпП України, норми якої є для цих [спірних] правовідносин спеціальними відносно приписів частини п`ятої статті 122 КАС України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату;

- з 19 липня 2022 року для звернення з таким позовом, як цей, до адміністративного суду передбачено тримісячний строк (частини перша статті 233 КЗпП України), відлік якого треба починати з 19 липня 2022 року, тобто з дати набрання чинності Закону №2352-ІХ;

- відтак тримісячний строк для звернення з цим позовом до адміністративного суду завершився 19 жовтня 2022 року, проте на підставі пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України був продовжений до 30 червня 2023 року.

З приводу "продовженого" строку до 30 червня 2023 року для звернення до суду, то в цій частині потрібно зазначити, що карантин на всій території України був установлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". За пунктом 1 цієї постанови (у первинній редакції), карантинні обмеження були запроваджені з 12 березня до 03 квітня 2020 року. З того часу дія карантину безперервно і неодноразово продовжувалася.

Кабінет Міністрів України постановою від 27 червня 2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" припинив дію карантину з 30 червня 2023 року.

У пункті 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України йдеться про продовження строків, які визначені статтею 233 КЗпП України. У вимірі обставин цієї справи це має означати, що строки для звернення до суду, які передбачені у статті 233 КЗпП України, були продовжені на строк дії карантину. Тобто якщо під час дії карантину на всій території України існували чи виникли підстави (з якими пов`язується відлік строку) для звернення до суду за вирішенням трудового спору, то строк на це звернення не обмежувався строками, які визначені у статті 233 КЗпП України, а продовжувався на строк дії карантину. З припиненням дії карантину - якщо строк, встановлений у статті 233 КЗпП України, був "прив`язаний" до нього - закінчується і строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору.

З цим позовом позивач звернувся до суду 30.10.2023, тобто через чотири місяці після того, як Уряд припинив дію карантину на всій території України. Зважаючи на наведені вище міркування, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Відлік тримісячного строку для звернення з цим позовом до адміністративного суду почався 19 липня 2022 року і мав би закінчитися 19 жовтня 2022 року, якби не приписи пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України, на підставі яких цей строк був продовжений до 30 червня 2023 року. Протягом всього цього періоду (з 19 липня 2022 року до 30 червня 2023 року) позивач мав право - у межах строку - оспорити дії відповідача щодо нарахування грошового забезпечення).

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі №990/235/23.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, процесуального законодавства, тому її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом або ж уточнити позовні вимоги.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171, 256, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів вказаних в даній ухвалі на адресу суду: 46001 м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до частини 15 статті 171 КАС України позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити учасникам справи, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текс ухвали складено 22 січня 2024 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.