Справа № 240/6182/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення заяви про визнання протиправними рішень,

дій чи бездіяльності без задоволення

25 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/6182/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

установив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 18 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 (далі позивач) задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 01 липня 2022 року.

24 січня 2023 року до суду надійшла заява позивача у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій він просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року та зобов`язати відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення суду.

25 січня 2024 до суду надійшли заперечення ГУ ПФУ в Житомирській області на заяву, у яких відповідач просить залишити її без задоволення, оскільки фактично, вказані у заяві позивачем вимоги стосуються правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивачу після її індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168 (далі Постанова №168) максимальним розміром, які повинні розглядатися в іншому позовному провадженні.

При вирішенні вищевказаної заяви судом ураховується наступне.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже зазначені норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відтак суд має з`ясувати, чи були оскаржувані дії пов`язані з виконанням судового рішення (продовжуючим правопорушенням), чи є самостійним предметом спору (новим правопорушенням).

Предметом розгляду справи №240/6182/23 було питання здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача з 01 липня 2022 року, без обмеження її максимальним розміром.

Натомість, з 01 березня 2023 року позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі Постанови №168, однак її розмір обмежено максимальним, у відповідності до пункту 2 названої постанови.

Отже, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі №240/6182/23 не встановлювались обставини перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2023 року.

Ураховуючи викладене, суд зауважує, що між позивачем та відповідачем виникли нові спірні правовідносини, які не вирішувались у справі №240/6182/23.

З указаним твердженням погодився Сьомий апеляційний адміністративний суд, приймаючи 20 грудня 2023 року постанову, якою залишив без змін ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі №240/6182/23.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №240/20185/23, оскільки правовідносини, що виступали предметом розгляду в названій справі, не є релевантними до спірних правовідносин у справи, що розглядається.

Процесуальний кодекс та інші законодавчі акти не містять визначення поняття «подібні правовідносини», а також будь-яких критеріїв визначення подібності правовідносин з метою врахування відповідного висновку, тому для розуміння відповідних термінів звертається до правових висновків, викладених у судовому рішенні Великої Палати Верховного Суду.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

Відтак, суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції суду.

Отже, подання заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає заявлення інших вимог, як і повноважень суду по зобов`язанню суб`єкта владних повноважень, не на користь якого прийнято рішення суду вчинити певні дії, що не виступали предметом судового розгляду.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача та відсутність підстав для її задоволення.

У разі, якщо існують певні обставини, із якими позивач пов`язує порушення своїх прав та які не були предметом спору у відповідній судовій справі, позивач має право на ініціювання нового судового спору у загальному порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі № 240/6182/23 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис