Справа № 160/26895/23
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2024-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/752/92/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюка Любомира Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюка Л.М. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником автомобіля марки MAN, державний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

11.07.2023 о 16-23 год. на а/д Н-11 76 км + 702 м автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті було зафіксовано належний їй транспортний засіб.

За результатами фіксації відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про те, що вона допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України - перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,238% (3,695 тон), при дозволені максимальній фактичні масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

За відсутності методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, неможливо з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Крім того, перевозився сипучий вантаж (зерно), який є рухомим під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що, в свою чергу, не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Враховуючи, що інформація про вагові параметри транспортного засобу, щодо якого здійснюється габаритно-ваговий контроль, в довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та в акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів може вноситися лише на підставі документа, автоматично сформованого відповідним ваговим обладнанням за результатами зважування (чека або талона зважування, квитанції, тощо), а такий документ у відповідача відсутній, то зазначена вище постанова не може вважатися допустимим доказом реальної ваги транспортного засобу, оскільки вони є похідними від результатів зважування.

При винесенні постанови відповідачем не було враховано, що автомобілем перевозилося зерно - сипучий вантаж, який є подільним, а за положеннями пункту п. 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, ст.179, ст.183, ст.188 ЦК України автомобілем перевозився саме подільний вантаж і за таких обставин дозвіл на перевезення такого вантажу відповідно до чинного законодавства виданий бути не може. Навіть у разі, якщо б відповідачкою було правильно визначено масу транспортного засобу, вона не могла би отримати такий дозвіл, а тому притягнення до відповідальності за відповідною частиною ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», яка передбачає санкцію за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, у разі неможливості оформлення та отримання таких документів позивачем, є протиправним.

Лист з оскаржуваною постановою вона знайшла у своїй поштовій скрині 05.10.2023.

Просила суд:

поновити строк для звернення до суду з цим позовом;

визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №300012698 від 27.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП;

зупинити виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №72779873 від 14.09.2023 до завершення розгляду справи.

20.10.2023 судом постановлено ухвалу про направлення справи для розгляду за підсудністю.

18.12.2023 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 152, ч.7 ст. 152 КАС України суд повертає без розгляду вимогу про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження №72779873 від 14.09.2023 до завершення розгляду справи, оскільки за цю вимогу не був сплачений судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу MAN, державний номер НОМЕР_1 .

25.07.2023 відповідачем було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за те, що 11.07.2023 о 16-23 год. на автодорозі Н-11 76 км + 702 м автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN, державний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в п. 22.5. Правил дорожнього руху, - перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,238% (3,695 тон).

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою КМУ від 11.02.2015 №103 зі змінами, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 22.5 Правил дорожнього руху встановлено параметри транспортних засобів та їх составів за умови дотримання яких допускається їх рух. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до приписів ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135);

2) на пасажирському електротранспорті (тролейбус, трамвай) - керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий та восьмий статті 135).

Суд зауважує, що аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Укртрансбезпеки - центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Отже, відповідні посадові особи Укртрансбезпеки не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 229 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.132-1 КУпАП, що вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст ст. 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Враховуючи наведене, суд вважає, що головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомир Миколайович є неналежним відповідачем.

Суд звертає увагу на те, що суб`єктом владних повноважень, від імені якого головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомир Миколайович уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, є Укртрансбезпека.

Однак, Укртрансбезпека, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи залучена не була.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, а належним відповідачем у даній справі є Укртрансбезпека, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

В силу вимог частини 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд відзначає, що згоди позивача на заміну первісного відповідача належним відповідачем немає, з клопотанням про залучення до участі у цій справі Укртрансбезпеки як співвідповідача позивач також не звертався.

Отже, суд позбавлений можливості самостійно замінити неналежного відповідача чи залучити співвідповідача.

За таких обставин слід відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки вони заявлені до неналежного відповідача.

Суд зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову заявленого до неналежного відповідача, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду, в тому числі за місцем свого проживання, з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Оскільки суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, то судові витрати з відповідача на користь позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 48 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Любомир Миколайович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Антоновича, б. 51.

Суддя Ж. І. Кордюкова