Справа № 440/5722/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 січня 2024 року

м. Київ

справа № 440/5722/23

адміністративне провадження № К/990/43804/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж. М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №440/5722/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Решетилівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надати інформацію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, яка полягає у ненаданні запитуваної у заяві від 18 квітня 2023 року про надання копій документів № 1 інформації та зобов`язати Виконавчий комітет Решетилівської міської ради надати ОСОБА_1 відповідь на заяву від 18 квітня 2023 року про надання копій документів № 1: 1) Копію (копії) всіх Карток реєстрації особи ОСОБА_2 ; 2) Копії всіх інформаційних карток щодо здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування ОСОБА_2 ;

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, яка полягає у ненаданні запитуваної у заяві від 18 квітня 2023 року про надання копій документів № 2 інформації та зобов`язати Виконавчий комітет Решетилівської міської ради надати ОСОБА_1 відповідь на заяву від 18 квітня 2023 року про надання копій документів № 2:1) Сканкопії документів, на підставі яких Решетилівська міська рада та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради були повідомлені про дату смерті мого померлого батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - мешканця територіальної громади; 2) Інформацію хто і коли повідомив Решетилівську міську раду та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради про дату смерті мешканця територіальної громади ОСОБА_2 : територіальний орган (підрозділ) ДМС, чи ПП «Решетилівський «Житлосервіс», чи спадкоємець, який приніс свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , чи Решетилівська державна нотаріальна контора, чи були отримані відомості про державну реєстрацію смерті з Державного реєстру актів цивільного стану?;

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, яка полягає у ненаданні запитуваної у заяві від 18 квітня 2023 року про надання витягу інформації та зобов`язати Виконавчий комітет Решетилівської міської ради надати ОСОБА_1 витяг з Реєстру територіальної громади стосовно її померлого батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 440/5722/23.

Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №440/5268/23 повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

25 грудня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №440/5722/23.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мельник-Томенко Ж.М. з 10 січня 2024 року по 23 січня 2024 року перебувала у відпустці, що підтверджується наказом від 08 січня 2024 року №8-к, у зв`язку із чим вирішення питання про відкриття касаційного провадження відбувається після виходу судді з відпустки.

Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.

08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Позивачем не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права Другим апеляційним адміністративним судом при постановленні ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №440/5722/23. У касаційній скарзі не наведено підстав, за яких ця ухвала може бути переглянута в касаційному порядку

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону висновується, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Суд установив, що у скарзі позивачем не зазначено конкретного пункту передбаченого частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Скаржник, серед іншого, обґрунтовує касаційну скаргу тим, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, що за змістом відповідає підпунктам «а, в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу скаржника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.

Водночас, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтями 169, 328,330,332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №440/5722/23 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяЖ.М. Мельник-Томенко