Справа № 341/2038/23
Суддя: ГАПОЛЯК Т. В.
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/2038/23
Номер провадження 2-а/341/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Гаполяка Т.В., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття розпочатого провадження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Позовна заява містить позовні вимоги:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАВ № 557823 від 09 липня 2022 року;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП щодо нього закрити, відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 липня 2023 року о 21 год. 37 хв. в смт. Більшівці, поліцейським СРПП відділення поліції №3 (м. Галич) було винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. Вважає постанову протиправною та просив її скасувати, оскільки вона була ухвалена з порушенням норм права, суперечить вимогам закону, та не відображає дійсних обставин справи, правопорушення не вчиняв.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року в складі судді Гаполяка Т.В. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2023 року в складі судді Гаполяка Т.В. визначено відповідачем Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Корнутий М. скерував до суду відзив на позов, яким заперечив проти задоволення позовних вимог. Вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, Також зазначив, що оскільки постанова відносно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 126 КУпАП складена 09 липня 2022 року, то надати відеозапис зафіксованого правопорушення відсутня можливість через його знищення у зв`язку зі спливом строків зберігання (1 місяць з дати фіксації правопорушення). На підставі викладеного просив врахувати пояснення надані у відзиві під час прийняття рішення по справі та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повідомлені позивачем у позовній заяві, та відповідачем у відзиві на адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП відділення поліції №3(м.Галич) старшим сержантом поліції Сікеркою А.М. 09 липня 2022 року складено постанову серії БАВ № 557823 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно частини 4 статті126 КУпАП, та накладено штраф у сумі 20 400 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 09 липня 2022 року о 20 год. 03 хв. по вул. Вічевий Майдан в смт. Більшівці, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 400 грн.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2022 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до положень частини 2 статті 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Відтак, станом на 09 липня 2022 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 станом на 28 лютого 2022 року був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови суду, однак 09 липня 2022 року керував транспортним засобом.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції частини 4 статті 126 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.п 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до статті 287КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до статті 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено частиною 1, 2 статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з частини 5 статті 14 Закону України Про дорожній рух, учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" встановлені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306(із змінами та доповненнями).

Згідно з пункту 1.1 ПДР, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють ПДР.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до КУпАП, Закону України "Про Національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1розділ І Інструкції №1395).

Крім того, згідно правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду, ухваленої у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 25 вересня 2019 року у справі N 127/19283/17, право інспектора поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб не пов`язується з обов`язком доводити, що зупинка транспортного засобу була законною.

Згідно із пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Позивач не надав до суду належних доказів на підтвердження наявності у нього права керування транспортним засобом, оскільки згідно постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2022 ОСОБА_1 був визнаний винний у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Доказів на спростування вказаної інформації, не чинності вищевказаної постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2022 року позивачем надано не було, що підтверджує вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4статті 126 КУпАП.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Згідно частини 1 статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції частини 4 статті 126 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд доходить висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ від 09 липня 2022 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 20 400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за частиною 4 статті 126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Позивачем при подачі позову сплачено суму судового збору в розмірі 536, 80 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом, який з урахуванням відмови у позові згідно статті 139 КАС України слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, статтями 1, 7, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

ухвалив:

Залишити постанову Серії БАВ № 557823 від 09 липня 2022 року поліцейського СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич) Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Сікерки Андрія Михайловича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП

- без змін,

а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття розпочатого провадження

- без задоволення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 25 січня 2024 року

СуддяТарас ГАПОЛЯК