Справа № 240/35287/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Житомир справа № 240/35287/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання виключити (зняти, припинити) з Єдиного реєстру боржників відомості (запис) щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №53949109 про конфіскацію майна.

Ухвалою суду від 10.01.2024 року позовну заяву після усунення її недоліків прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 17.01.2024 року задоволено клопотання представника Позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що на виконанні Коростенського відділу ДВС перебувало виконавче провадження №53949109 про конфіскацію майна, в якому Позивач був боржником. Таке виконавче провадження було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", так як у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Як пояснив представник Позивача, станом на 11.12.2023 року у Відповідача відсутні відкриті провадження відносно Позивача, але запис в Єдиному реєстрі боржників відносно Позивача як боржника у виконавчому провадженні №53949109 про конфіскацію майна наявний.

На думку представника Позивача, певна правова неузгодженість щодо особливостей ведення такого реєстру не може порушувати права Позивача, а тому оскаржуваний запис підлягає виключенню з такого реєстру.

Представник Відповідача, Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в судове засідання не прибув направив до суду відзив на позов, в якому заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника Відповідача.

Враховуючи неявку в судове засідання представника Відповідача та відсутність в потребі допиту свідків чи експертів суд, враховуючи вимоги ст.205 КАС України продовжив подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

У відзиві на позов Відповідач підтверджує наявність оскаржуваного запису відносно Позивача в Єдиному реєстрі боржників і що такий запис був зумовлений перебуванням у провадженні виконавчого провадження №53949109 про конфіскацію майна, в якому Позивач був боржником згідно виконавчого листа №283/1085/15-к від 30.08.2018року, виданого Коростенським міськрайонним судом.

Як зазначено у відзиві, таке виконавче провадження дійсно завершено на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", так як у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Повторно вказаний виконавчий лист на виконання до Відповідача не надходив. Завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", не передбачає виключення із Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника.

Заслухавши пояснення представника Позивача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, безпосередньо та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав вчинення виконавчих дій, оскарження рішень, дій або бездіяльності приватних виконавців, регулюються правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч.1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено та визнається сторонами, що в період з 16.05.2017 року по 15.11.2017 року на виконанні у Відповідача перебувало виконавче провадження №53949109 про конфіскацію майна, в якому Позивач був боржником згідно виконавчого листа №283/1085/15-к від 30.08.2016року, виданого Коростенським міськрайонним судом.

За приписами ч.5 ст.9 Закону № 1404-VIII (у редакції на час спірних відносин) відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено та визнається сторонами, що саме у відповідно до вказаних положень Закону № 1404-VIII до Єдиного реєстру боржників були внесені відомості щодо Позивача як боржника у виконавчому провадженні №53949109 про конфіскацію майна.

Судом встановлено та визнається сторонами, що 15.11.2017року виконавче провадження №53949109 було завершено з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII, так як у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Правомірність вказаного рішення Відповідача Позивачем не оскаржується і відповідно до вимог ст.9 КАС України не є предметом судового розгляду в межах даної справи.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності підстав для зобов`язання Відповідача виключити (зняти, припинити) з Єдиного реєстру боржників відомості (запис) щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №53949109 про конфіскацію майна.

Суд враховує, що за приписами ст. 9 Закону № 1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

За приписами ч.7 ст.9 Закону № 1404-VIII передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Суд зазначає, що збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження (надалі - Система), механізм функціонування якої здійснюється у відповідності до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (надалі - Положення).

В розумінні вимог розділу І цього Положення автоматизована система виконавчого провадження - це комп`ютерна програма, організаційні, методологічні принципи ведення якої розробляється держателем цієї Системи - Міністерством юстиції України. Одночасно Міністерство юстиції України забезпечує її функціонування.

Як зазначається в п.2 розділу Х цього Положення Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

За приписами п.6 розділу Х цього Положення саме Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

про повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 Закону України «Про виконавче провадження»;

в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Системний аналіз наведених правових норм Закону № 1404-VIII та Положення дає підстави зробити висновок, що виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників здійснюється в автоматичному порядку без втручання Відповідача, як її користувача.

Одночасно суд враховує обов`язки і права Відповідача як виконавця за відповідним виконавчим провадженням наведені в ст.18 Закону № 1404-VIII та є вичерпними.

Правові норми Закону № 1404-VIII не наділяють Відповідача ні правом ні обов`язком на ухвалення рішення щодо виключення тих чи інших відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, в тому числі у зв`язку із завершенням виконавчого провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII та повернення виконавчого листа.

Суд враховує, що відповідно до положень ст.19 Конституції України Відповідач як орган державної виконавчої влади зобов`язаний діяти виключно в межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Суд вважає безпідставними доводи представника Позивача, що відсутність легітимної мети існування запису в Єдиному реєстрі боржників відносно Позивача та відсутність законодавчої передумови для його зняття Відповідачем надає підстави суду при вирішенні даного спору застосувати аналогію права та зобов`язати Відповідача вчинити певні дії.

Безспірно, відповідно до вимог ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Разом з тим, представник Позивача не врахував, що правовідносини щодо виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників врегульовані правовими нормами Закону № 1404-VIII та Положення.

Більш того, представник Позивача не врахував, що приписи ч.6 ст.7 КАС України містять категоричне застереження, що аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

На підставі викладеного суд робить висновок про відсутність підстав для зобов`язання Відповідача виключити (зняти, припинити) з Єдиного реєстру боржників відомості (запис) щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №53949109 про конфіскацію майна, тобто зобов`язати діяти поза межами його повноважень та не у спосіб, визначений Законом № 1404-VIII та Положенням.

Неврахування Позивачем вимог Закону № 1404-VIII та Положення призвело до помилкового висновку про наявність підстав для зобов`язання Відповідача виключити (зняти, припинити) з Єдиного реєстру боржників відомості (запис) щодо ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №53949109 про конфіскацію майна.

Тобто, Позивачем невірно обрано спосіб захисту оспорюваного права, так як суд не вправі зобов`язати Відповідача діяти поза межами його повноважень та не у спосіб, визначений Законом № 1404-VIII та Положенням.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволеною не підлягають.

Підстави, передбачені ст. ст. 139-143 КАС України для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ф. Нагірняк

24 січня 2024 р.