Справа № 160/22782/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 січня 2024 рокуСправа №160/22782/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі №160/22782/23 за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/22782/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення №33/24/С-10315 від 23.05.2023 виданої структурним підрозділом МВС України - Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , у розмірі 74 % від грошового забезпечення з 01.12.2019 року на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення №33/24/С-10315 від 23.05.2023 виданої структурним підрозділом МВС України Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області" у відповідності до ст.43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262 від 09.04.1992, постанови КМУ від 11.11.2015 №988 з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі №160/22782/23, позов задоволено частково, а саме:

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) викладену у листі №37684-27134/С-01/8-0400/23 від 09.08.2023р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 74 % від грошового забезпечення з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області №33/24/С-10315 від 23.05.2023р., з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення набрало законної сили 05.12.2023 року.

19.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі №160/22782/23, подана в порядку ст.383 КАС України.

Дослідивши матеріали заяви, при її вирішенні суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Згідно ч. 3 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Частиною п`ятою ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Зі змісту вказаних вище норм вбачається, що судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 14.07.2022 року у справі №295/9823/21.

Судом встановлено підстави для повернення цієї заяви заявника в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так заявником доказів надсилання заяви іншим учасникам справи не надано.

Всупереч п. 7 та 8 ч. 2 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України заявником не зазначено належним чином інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Заявником лише долучено копію виконавчого листа №160/22782/23 виданого 08.12.2023 року.

Належного обґрунтування в тексті заяви про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження відсутнє.

Визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Вказана стаття (383 Кодексу адміністративного судочинства України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV Кодексу адміністративного судочинства України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.12.2021 року у справі №9901/235/20.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду здійснила правозастосування, за змістом якого звернення до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, коли не використано можливість виконання рішення суду на підставі Закону №1404-VIII, є передчасним.

У постанові від 10 липня 2023 року у справі №9901/988/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини другої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими позивач має зазначити у заяві, зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження. Тобто перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України починається із дати, коли особа-позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними з примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду по справі №990/23/22 від 15.03.2023 року.

Отже, судом встановлено невідповідність заяви позивача вимогам п.4 ч.1 ст.167 та п.7, 8 ч. 2 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку з чим заяву належить повернути згідно ч.5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 167, 241, 243, 248, 294, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі №160/22782/23 , в порядку ст.383 КАС України - повернути заявнику.

Копію ухвали разом із поданою заявою направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко