Справа № 160/19042/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Міжрайонної правобережної МСЕК (медико-соціальна комісія) № 1, відповідача-2: Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (відповідач-2) про скасування довідки та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міжрайонної правобережної МСЕК (медико-соціальна комісія) № 1 про скасування довідки та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
- скасувати довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ№006161 від 26.07.2023 Міжрайонної правобережної МСЕК №1 м. Дніпро про призначення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності;
- зобов`язати Міжрайонну правобережну МСЕК №1 м. Дніпро скласти та надати ОСОБА_1 довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про призначення другої групи інвалідності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням міжрайонної правобережної МСЕК №1 м. Дніпро позивачеві встановлена третя група інвалідності. Проте, на переконання позивача, оскільки у нього внаслідок травм, отриманих при проходженні військової служби, три хвороби, кожна з яких окремо є захворюванням третьої групи інвалідності, то у їх сукупності він має право бути особою з інвалідністю другої групи. З урахуванням зазначеного, на думку позивача, оскаржуване рішення про призначення йому саме третьої групи інвалідності, а не другої, винесено всупереч Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності розділу «Критерії встановлення інвалідності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 із змінами та доповненнями, а тому є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
14.08.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява, в якій позивач просить долучити до матеріалів справи консультативний висновок спеціаліста-невролога №917658998.
18.08.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про уточнення і доповнення до позовної заяви від 31.07.2023, а також виправлення помилки у заяві від 14.08.2023. Так, позивач просить суд, з-поміж іншого, власну позовну вимогу «зобов`язати Міжрайонну правобережну МСЕК №1 м. Дніпро скласти та надати ОСОБА_1 довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про призначення другої групи інвалідності» розглядати в наступній редакції: «зобов`язати Міжрайонну правобережну МСЕК №1 м. Дніпро скласти та надати ОСОБА_1 довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про призначення другої групи інвалідності, дату початку дії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ№006161 від 26.07.2023 про призначення третьої групи інвалідності».
30.08.2023 до суду від Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому висловлені заперечення проти задоволення позовних вимог та зауважено, що Міжрайонна правобережна МСЕК№1 є структурним підрозділом Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради і не може виступати відповідачем у справі, а тому відзив подано саме від юридичної особи, а не від її структурного підрозділу. Крім того, дійсно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 липня 2023 року був оглянутий експертами Правобережної МСЕК № 1 КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР за діагнозом: «Наслідки після закритої травми (01.10.2023) лівого колінного суглобу з розривом передньої хрестоподібної зв`язки, медіального меніску лівого колінного суглобу (20.02.2023), артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску, пластика передньої хрестоподібної зв`язки у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, комбінованої контрактури лівого колінного суглобу з помірним порушенням функції лівого колінного суглобу» - травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. Також мав місце супутній діагноз «Залишкові явища акубаротравми з рубцовими змінами барабанної перетинки зліва. Люмбалгія, легкий больовий синдром на тлі остеохондрозу, кили Л5-S1 захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби, що підтверджується Актом огляду медико-соціальної експертною комісією № 993 від 26.07.2023. На підставі Акту № 993 від 26.07.2023 позивачу була видана довідка № 006161 серія 12 ААГ до акта огляду медико-соціальною експертною комісією. Вказані діагноз та причинний зв`язок травми та захворювання встановлені на підставі Довідки військово-лікарської комісії (ВЛК) № 864 від 20 червня 2023 року, згідно з якою позивач обмежено придатний до військової служби. При огляді у МСЕК позивачу ОСОБА_1 встановлена третя групі інвалідності. Підставою для встановлення інвалідності стала травма, яка пов`язана з проходженням військової служби, а саме «Наслідки після закритої травми (01.10.2023) лівого колінного суглобу з розривом передньої хрестоподібної зв`язки, медіального меніску лівого колінного суглобу (20.02.2023), артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску, пластика передньої хрестоподібної зв`язки у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців комбінованої контрактури лівого колінного суглобу з помірним порушенням функції лівого колінного суглобу». Інвалідність позивачу встановлена з 19 липня 2023 року по 01 серпня 2024 року, до завершення лікувально-реабілітаційних заходів. Щодо інших захворювань, на які страждає позивач, зауважено, що вони також пов`язані з проходженням військової служби, однак за даними довідки ВЛК№ 864 від 20 червня 2023 року та за результатами огляду у МСЕК у позивача ОСОБА_1 виявлені мінімальні функціональні порушення, що обмежують життєдіяльність хворого в легкому ступені у зв`язку з цими захворюваннями, та не дають підстав для встановлення групи інвалідності згідно з чинним законодавством. До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності, при цьому у позивача відсутні вказані вище ознаки, що позбавляє відповідача можливості встановити йому II групу інвалідності, адже наявні у нього інші захворювання, які загострились у зв`язку з військовою службою, не є окремою підставою для встановлення інвалідності. Наявна у позивача ступінь втрати здоров`я дали відповідачу підстави для встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності і підстав для зміни групи на ІІ групу на цей час не має. Крім того, позовні вимоги в частині скласти і надати довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про призначення другої групи інвалідності, є недопустимими, оскільки в цій частині позивач просить виконати функції медико-соціальної експертної комісії. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 не грунтуються на вимогах чинного законодавства і не підлягають задоволенню.
08.09.2023 позивачем через систему «Електронний суд» та 13.09.2023 через канцелярію суду подано клопотання, в якому позивач просить суд:
- замінити первісного відповідача у позовній заяві від 31.07.2023 міжрайонну правобережну МСЕК №1 м. Дніпро на КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР в особі структурного підрозділу міжрайонної правобережної МСЕК №1 м. Дніпро;
- п.4 у позовній заяві від 31.07.2023 з урахуванням заяви від 17.08.2023 (про уточнення і доповнення до позовної заяви від 31.07.2023) висловити в редакції «зобов`язати КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР в особі структурного підрозділу міжрайонної правобережної МСЕК №1 м. Дніпро скласти і надати ОСОБА_1 довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про призначення другої групи інвалідності, дату початку дії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії про призначення другої групи інвалідності вважати дату початку дії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 АГГ №006161 від 26.07.2023 про призначення третьої групи інвалідності.
13.09.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позицію, аналогічну заявленій ним у позовній заяві, а також зазначив, що військово-лікарська комісія визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних (придатний, обмежено придатний, тимчасово непридатний, непридатний), а МСЕК визначає ступінь обмеження життєдіяльності людини, відсотки втрати працездатності, групу інвалідності. Вказані заклади мають різні функції і повноваження, а рішення міжрайонної правобережної МСЕК №1 м. Дніпро про встановлення третьої групи інвалідності винесено 26.07.2023 на підставі довідки військово-лікарської комісії від 20.06.2023 (на місяць раніше), а не на підставі висновків лікарів-спеціалістів при проходженні мною МСЕК, а тому доводи відповідача про встановлення позивачеві третьої групи інвалідності, а не другої, безпідставні і необгрунтовані.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 20 червня 2023 року, солдату взк ОСОБА_1 , 1984 р.н., в/ч НОМЕР_2 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 у квітні 2021 р. проведено медичний огляд ВЛК в/ч НОМЕР_1 20 червня 2023 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):
- Наслідки після закритої травми (01.2023) лівого колінного суглоба з розривом передньої хрестоподібної зв`язки, медіального меніску лівого колінного суглоба, лікованого оперативно (20.02.23) - артроскопія лівого колінною суглобу, парціальна резекція медіального меніску пластика передньої хрестоподібної зв`язки, у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців шкіри, нестійкої комбінованої контрактури лівого колінного суглоба, з помірним порушенням функції хребта та лівого колінного суглобу. Травма: ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про травму не надавалась. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма легкого ступеню.
- Вертеброгенна люмбалгія з стійким больовим синдромом на тлі остеохондрозу гриж L5-S1 5,5 мм. Рубцеві зміни барабанної перетинки зліва, як залишкові явища акубаротравми. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
На підставі ст. 61 Б, 23Б графи 11 Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби.
Направленням №3814 (від 26.06.2023 №3865), виданим Військовою частиною НОМЕР_2 було направлено солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , 1984 р.н. в/ч НОМЕР_2 на МСЕК м. Дніпро для визначення відсотку -непрацездатності (групи інвалідності) та отримання страхової суми за обов`язковим особистим страхуванням військовослужбовців згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013. Діагноз: Наслідки після закритої травми (01.2023) лівого колінного зуглоба з розривом передньої хрестоподібної зв`язки, медіального меніску лівого колінного суглоба, лікованого оперативно (20.02.2023) - артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску, пластика передньої хрестоподібної зв`язки, у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців шкіри, нестійкої комбінованої контрактури лівого колінного суглоба, з помірним порушенням функції хребта та лівого колінного суглобу. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Вертеброгенна люмбалгія з стійким больовим синдромом на тлі ОХЗ гриж L5-S1 5,5 мм. Рубцеві зміни барабанної перетинки зліва, як залишкові явища акубаротравми. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Згідно довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 №2864 від 20.06.2023.
26 липня 2023 року позивач був оглянутий експертами Правобережної МСЕК № 1 КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР за діагнозом: «Наслідки після закритої травми (01.10.2023) лівого колінного суглобу з розривом передньої хрестоподібної зв`язки, медіального меніску лівого колінного суглобу (20.02.2023р), артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску, пластика передньої хрестоподібної зв`язки у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, комбінованої контрактури лівого колінного суглобу з помірним порушенням функції лівого колінного суглобу» - травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. Також мав місце супутній діагноз «Залишкові явища акубаротравми з рубцовими змінами барабанної перетинки зліва. Люмбалгія, легкий больовий синдром на тлі остеохондрозу, кили Л5-S1 захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби, ще підтверджується Актом огляду медико-соціальної експертною комісією № 993 від 26.07.2023.
На підставі Акту № 993 від 26.07.2023 позивачу була видана довідка № 006161 серія 12 ААГ до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, в якій зазначено, що огляд інваліда: первинний, група інвалідності: третя з 19.07.2023; причина інвалідності: травма, яка пов`язана з проходженням військової служби. Інвалідність позивачу встановлена з 19 липня 2023 року по 01 серпня 2024 року, до завершення лікувально-реабілітаційних заходів.
Відповідно до огляду травматологом (ортопед-травмотолог ОСОБА_2 ), ОСОБА_1 постановлено діагноз: Наслідки після закритої травми 01.2023 лівого колінного суглобу з розривом передньої хрестоподібної зв`язки, медіального меніску. Лакованого оперативно 20.02.2023 - артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску, аутопластика передньої хрестоподібної зв`язки. Нестійка комбінована контрактура лівого колінного суглобу з помірним порушенням функції опору та пересування.
Консультативним висновком спеціаліста №3471552 від 04.07.2023 встановлено ОСОБА_1 діагноз: Двобічна сенсоневральна приглухуватість четвертого ступеня (близька до глухоти). Залишкові явища акубаротравми з рубцевими змінами барабанної перетинки зліва
Консультативним висновком спеціаліста №917658998 від 30.06.2023 встановлено ОСОБА_1 діагноз: Вертеброгенна люмбалгія з стійким больовим синдромом на тлі ОХЗ, спонділоартрозу, спондільозу поперекового відділу хребта та кил L5-S1, протрузія міжхребцевих дисків в сегменті L4-S1. Вертеброгенна цервікалгія на тлі екструзії міжхребцевих дисків С3-С4, протрузія міжхребцевих дисківС2-С7, ОХЗ, спонділоартрозу, спондільозу шийного відділу хребта, стадія нестійкої ремісії.
Незгода позивача з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ№006161 від 26.07.2023 Міжрайонної правобережної МСЕК №1 м. Дніпро про призначення йому третьої групи інвалідності стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон №875-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 2 Закону № 875-ХІІ, особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 Закону № 875-ХІІ).
Громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю (частина друга статті 6 Закону №875-ХІ).
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06.10.2005 (далі - Закон № 2961-IV).
Частиною першою статті 1 Закону №2961-IV визначено, що особа з інвалідністю - особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (абзац другий);
інвалідність - це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист (абзац четвертий);
обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами (абзац сьомий);
медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи (абзац восьмий).
Відповідно до частин першої-шостої статті 7 цього Закону, медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів. Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, осіб з інвалідністю (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв`язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Згідно з частиною восьмої цієї ж статті, медико-соціальні експертні комісії визначають:
- групу інвалідності, її причину і час настання (особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини);
- види трудової діяльності, рекомендовані особі з інвалідністю за станом здоров`я;
- причинний зв`язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою;
- ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання;
- ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи;
- медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.
Частина дванадцята статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» № 2961-IV від 06.10.2005 містить відсилочну норму про те, що положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 затверджено Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Згідно з абзацом 1 пунктом 3 вказаного Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (п. 4 Положення № 1317).
За правилами підпункту 1 пункту 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.
Пунктом 17 Положення № 1317 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Згідно з пунктом 19 Положення № 1317 комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.
Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (п. 20 Положення № 1317).
Умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями встановлені Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317.
За змістом п. 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.
За змістом пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.
Також пунктом 26 цього Положення визначені причини інвалідності, зокрема: загальне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання.
Згідно з пунктом 27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.
Критеріями встановлення II групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження у вираженому II ступені однієї чи декількох категорій життєдіяльності особи:
обмеження самообслуговування II ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;
обмеження здатності до самостійного пересування II ступеня - здатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;
обмеження здатності до навчання II ступеня - нездатність до навчання або здатність до навчання тільки у спеціальних навчальних закладах або за спеціальними програмами вдома;
обмеження здатності до трудової діяльності II ступеня - нездатність до провадження окремих видів трудової діяльності чи здатність до трудової діяльності у спеціально створених умовах з використанням допоміжних засобів і/або спеціально обладнаного робочого місця, за допомогою інших осіб;
обмеження здатності до орієнтації II ступеня - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб;
обмеження здатності до спілкування II ступеня - здатність до спілкування з використанням допоміжних засобів і/або за допомогою інших осіб;
обмеження здатності контролювати свою поведінку II ступеня - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою сторонніх осіб.
До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.
II група інвалідності встановляється учням, студентам вищих навчальних закладів I-IV рівня акредитації денної форми навчання, що вперше здобувають відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень освіти, у разі наявності в них ознак інвалідності на період їх навчання. Після закінчення навчального закладу видається довідка про придатність їх до роботи у результаті набуття професії.
Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.
Підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.
Критеріями для встановлення III групи інвалідності є ступінь втрати здоров`я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому I ступені:
обмеження самообслуговування I ступеня - здатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів;
обмеження здатності самостійно пересуватися I ступеня - здатність до самостійного пересування з більшим витрачанням часу, часткового пересування та скорочення відстані;
обмеження здатності до навчання I ступеня - здатність до навчання в навчальних закладах загального типу за умови дотримання спеціального режиму навчального процесу і/або з використанням допоміжних засобів, за допомогою інших осіб (крім персоналу, що навчає);
обмеження здатності до трудової діяльності I ступеня - часткова втрата можливостей до повноцінної трудової діяльності (втрата професії, значне обмеження кваліфікації або зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значне утруднення в набутті професії чи працевлаштуванні осіб, що раніше ніколи не працювали та не мають професії);
обмеження здатності до орієнтації I ступеня - здатність до орієнтації в часі, просторі за умови використання допоміжних засобів;
обмеження здатності до спілкування I ступеня - здатність до спілкування, що характеризується зниженням швидкості, зменшенням обсягу засвоєння, отримання та передавання інформації;
обмеження здатності контролювати свою поведінку I ступеня - здатність частково контролювати свою поведінку за особливих умов.
Особи з інвалідністю III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.
При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії. (п.1.10 Інструкції №561)
Відповідно до п. 3.3 Інструкції №561, група інвалідності II встановлюється при таких захворюваннях: 3.3.1. Цироз печінки з гепатоспленомегалією і портальною гіпертензією III ступеня при неефективності реабілітаційних заходів; 3.3.2. Відсутність однієї легені і хронічна легенева недостатність II ступеня внаслідок патологічних змін другої легені; 3.3.3. Стійкий повний птоз на обох очах після всіх видів відновного лікування та необоротні зміни органа зору з гостротою зору з переносною корекцією 0,05-0,08 або концентричним звуженням поля зору до 20 град. від точки фіксації на обидва ока або на око, що краще бачить; 3.3.4. Параліч нижньої кінцівки, виражений верхній або нижній парапарез, виражений геміпарез; 3.3.5. Виражений верхній або нижній парапарез, виражений геміпарез; 3.3.6. Значні дефекти черепа (60 кв.см і більше), які не заміщені аутокісткою; 3.3.7. Екзартикуляція верхньої кінцівки в плечовому суглобі, екзартикуляція стегна; 3.3.8. Коротка кукса стегна при неможливості протезування; 3.3.9. Кукса обох гомілок; 3.3.10. Хибна кукса нижньої кінцівки або обох стоп на рівні суглоба Шопара при відсутності можливості реабілітації і протезування; 3.3.11. Анкілоз або різко виражена контрактура кульшового суглоба з помірним порушенням функції другого кульшового суглоба (ПФС II).; 3.3.12. Калова (сечова) нориця, неприродний задній прохід при неефективності або наявності протипоказань до оперативного втручання; 3.3.13. Кукса стегна при помірному порушенні рухових чи статичних функцій іншої нижньої кінцівки (деформуючий артроз кульшового суглоба I-II ступенів, неправильно зрослий злам стегнової кістки зі скривленням осі, вкорочення кінцівки на 2-3 см, фіброзний анкілоз колінного суглоба, помірна контрактура колінного суглоба, помірна контрактура скокового суглоба, порушення функції суглоба II ступеня); 3.3.14. Кукса верхньої або нижньої кінцівки, поєднана або з глухотою на обидва вуха, або відсутністю зору на одне око, або помірною афазією; 3.3.15. Параліч або виражений парез однієї кінцівки, поєднаний або з глухотою на обидва вуха, або відсутністю зору на одне око, або помірною афазією, або помірними розладами функції тазових органів; 3.3.16. Після трансплантації внутрішніх органів при сприятливому перебігу після 5 років спостереження; 3.3.17. Стан після ендопротезування двох суглобів (кульшових, колінних) у різних поєднаннях; 3.3.18. Інвалідність внаслідок психічного захворювання, яка триває більше десяти років.
Відповідно до п. 3.4 Інструкції №561, група інвалідності III встановлюється при таких захворюваннях: 3.4.1. Відсутність одного ока; 3.4.2. Стійкий повний птоз на одному оці після проведення усіх видів відновного лікування; 3.4.3. Сліпота на одне око (гострота зору з переносною корекцією 0,05 і нижче або концентричне звуження поля зору до 10 град. від точки фіксації); 3.4.4. Двобічна глухота; 3.4.5. Стійка трахеостома; 3.4.6. Стеноз гортані II-III ступенів внаслідок травматичного або інфекційного ураження нервово-м`язового апарату гортані з одно - або двобічним парезом і стійкою дисфонією; 3.4.7. Стійка афонія органічного генезу; 3.4.8. Дефект щелепи чи твердого піднебіння, якщо протезування не забезпечує жування; 3.4.9. Спотворюючі обличчя рубці та дефекти, які не піддаються хірургічно-косметологічній корекції; 3.4.10. Гіпофізарний нанізм. Остеохондропатія, остеохондродистрофія при зрості менше 150 см; 3.4.11. Помірна сенсорна афазія; 3.4.12. Параліч китиці; 3.4.13. Параліч або виражений парез верхньої або нижньої кінцівки, що супроводжується значним обмеженням обсягу активних рухів в усіх суглобах і гіпотрофією м`язів: плеча - більше 4 см, передпліччя - більше 3 см, стегна - більше 8 см, гомілки - більше 6 см, а також гіпотрофією м`язів китиці чи стопи; 3.4.14. Чужорідне тіло в речовині головного мозку (внаслідок травми), якщо травма супроводжувалась абсцесом мозку або менінгоенцефалітом. Введення чужорідних тіл у речовину головного мозку з метою лікування не є дефектом, і група інвалідності встановлюється залежно від порушень нервової системи та психіки; 3.4.15. Значний дефект кісток черепа (3 кв.см і більше, крім випадків заміщення його аутокісткою) або при менших розмірах, якщо має місце пульсація мозку, або при відсутності пульсації у випадках, коли травма супроводжувалась ускладненням (інфекційно-гнійним процесом); 3.4.16. Відсутність китиці і вищий рівень ампутації верхньої кінцівки; 3.4.17. Хибний суглоб плеча або обох кісток передпліччя; 3.4.18. Відсутність усіх фаланг чотирьох пальців китиці, за винятком першого; 3.4.19. Відсутність трьох пальців китиці, включаючи перший; анкілоз чи виражена контрактура тих самих пальців у функціонально невигідному положенні; 3.4.20. Відсутність першого та другого пальців з відповідними п`ястковими кістками; 3.4.21. Відсутність перших пальців обох китиць; 3.4.22. Відсутність трьох пальців китиці з відповідними п`ястковими кістками; 3.4.23. Кукса стегна чи гомілки; 3.4.24. Кукса стопи на рівні суглоба Лісфранка або на вищому рівні; 3.4.25. Двобічна кукса стопи з резекцією голівок плюсневих кісток за Шарпом; 3.4.26. Різко виражена контрактура чи анкілоз двох скокових суглобів; різко виражена контрактура чи анкілоз скокового суглоба з розташуванням стопи у функціонально невигідному положенні; 3.4.27. Різко виражена контрактура чи анкілоз кульшового або колінного суглоба; 3.4.28. Вроджений чи набутий вивих одного кульшового суглоба із значним порушенням функції; 3.4.29. Деформація грудної клітки внаслідок резекції чотирьох і більше ребер при наявності дихальної недостатності І ступеня і більше; 3.4.30. Хибний суглоб стегна чи обох кісток гомілки або великої гомілкової кістки при неефективності реабілітаційних заходів після п`яти років спостереження; 3.4.31. Нестійкий колінний чи кульшовий суглоб з вираженим порушенням функції кінцівки; 3.4.32. Укорочення нижньої кінцівки на 7 см і більше; 3.4.33. Ендопротез колінного чи кульшового суглоба або діафіза великих трубчастих кісток; 3.4.34. Сколіоз III ступеня, кіфосколіоз III ступеня з наявністю дихальної недостатності або сколіоз чи кіфосколіоз IV ступеня; 3.4.35. Анкілоз або різко виражена контрактура ліктьового суглоба у функціонально невигідному положенні; 3.4.36. Контрактура передпліччя в положенні повної пронації; 3.4.37. Ішемічна контрактура передпліччя Фолькмана з вираженим функціональним порушенням китиці; 3.4.38. Екстирпація шлунка, тотальна колопроктектомія, панкреатоектомія з наявністю цукрового діабету; 3.4.39. Тотальна тиреоїдектомія з субкомпенсованим або некомпенсованим гіпотиреозом при адекватному лікуванні; 3.4.40. Чужорідне тіло в серцевому м`язі чи у перикарді внаслідок травми (поранення), штучний клапан серця, функціонуючий кардіостимулятор. Введення чужорідних тіл у судини серця, міокард, перикард з метою лікування або діагностики не є дефектом, і група інвалідності встановлюється залежно від порушень функції серцево-судинної системи та обмеження життєдіяльності хворого; 3.4.41. Відсутність однієї нирки; 3.4.42. Відсутність однієї легені; 3.4.43. Однобічна мастектомія внаслідок злоякісного новоутворення.
Таким чином, відповідно до аналізу зазначених вище норм чинного законодавства, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.
Так, суд установив, що при огляді в МСЕК ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності, підставою для встановлення якої стала травма, яка пов`язана з проходженням військової служби, а саме «Наслідки після закритої травми (01.10.2023) лівого колінного суглобу з розривом передньої хрестоподібної зв`язки, медіального меніску лівого колінного суглобу (20.02.2023), артроскопія лівого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску, пластика передньої хрестоподібної зв`язки у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців комбінованої контрактури лівого колінного суглобу з помірним порушенням функції лівого колінного суглобу».
Також МСЕК встановлено, що за результатами огляду, наявні у ОСОБА_1 захворювання спричиняють окремі обмеження життєдіяльності, а саме: обмеження здатності до самообслуговування І ст., обмеження здатності самостійно пересуватися І ст., обмеження здатності до трудової діяльності І ст., що дали підстави відповідачу для встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності.
Крім того, щодо інших захворювань, на які страждає ОСОБА_1 , відповідач-2 у відзиві на позовну заяву зауважив, що вони також пов`язані з проходженням військової служби, однак за даними довідки ВЛК№ 864 від 20 червня 2023 року та за результатами огляду у МСЕК у позивача виявлені мінімальні функціональні порушення, що обмежують життєдіяльність хворого в легкому ступені у зв`язку з цими захворюваннями, та не дають підстав для встановлення групи інвалідності згідно з чинним законодавством.
З огляду на наведене, суд наголошує, що відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу інвалідності є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень МСЕК, суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, яка на час спірних правовідносин визначена Положенням №1317 та Інструкцією №561. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Як видно з матеріалів справи, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем були враховані та досліджені документи, на які позивач посилається, як на доказ обґрунтованості своїх позовних вимог, рішення прийнято після проведення необхідних досліджень позивача лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, та за результатами об`єктивного обстеження позивача членами комісії.
Поряд з цим, у позовній заяві позивач не зазначає про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення МСЕК, а факту порушення відповідачем цієї процедури в межах цієї справи не встановлено.
Таким чином, при дослідженні обставин справи, з урахуванням норм чинного законодавства та доказів, які були надані до матеріалів справи сторонами, суд установив, що в цьому випадку, розглядаючи питання про встановлення позивачу інвалідності, в діях відповідача відсутні порушення щодо порядку розгляду спірного питання в контексті приписів Інструкції №561, Положення №1317, у зв`язку з чим, відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення відповідача-1.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі є такими, що задоволенню не підлягають.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач-1: Міжрайонна правобережна МСЕК (медико-соціальна комісія) № 1 (вул. Панікахи, буд. 53, каб. 115, м. Дніпро, 49000).

Відповідач-2: Комунальний заклад «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (пл. Соборна, 14, м. Дніпро, 49005, ).

Суддя Н.В. Кучугурна