Справа № 520/32418/23
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 р. справа №520/32418/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григорова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ 48, 03048, ) про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними і скасувати Накази Департаменту патрульної поліції України № 538 від 05 жовтня 2023 про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади та № 1401 о/с від 19.10.2023р. про звільнення зі служби в поліції, які підписані керівником (начальником) Департаменту патрульної поліції України Євгеном Жуковим;

- зобов`язати голову Департаменту патрульної поліції України вчинити певні дії - відновити порушені права позивача ОСОБА_1 шляхом скасування Наказу Департаменту патрульної поліції України № 538 від 05 жовтня 2023 року та Наказ № 1401 о/с від 19.10.2023р., і поновлення його на посаді поліцейського роти № 5 батальйону № 1 УПП ДПП в Харківській області з липня 2020 року в спеціальному званні - капрал поліції.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані накази про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади та про звільнення зі служби в поліції є незаконними, безпідставними та такими, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 20.11.2023р. відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було подано відзив на адміністративний позов разом з доказами на його обґрунтування, у якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно вимог чинного законодавства, а застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є правомірним.

Таким чином відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим просив в їх задоволенні відмовити.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він підтвердив раніше викладену правову позицію та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач на час виникнення спірних правовідносин проходив службу на посаді поліцейського роти №5 батальйону №1 управління патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції

Начальником УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції було складено на адресу начальника Департаменту патрульної поліції доповідну записку від 15.08.2023р. №8711/41/14/01-2023, відповідно до якої вказано, що 15.08.2023р. працівниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП під час здійснення моніторингу соціальної мережі «TELEGRAM» на каналі «Автомобильный Харьков | СТО Харьков» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено відеозапис, на якому зафіксовано можливе порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП.

З наявного відеозапису вбачається службовий транспортний засіб TOYOTA PRIUS, який розміщено поблизу правої крайньої смуги автомобільної дороги, що має по дві смуги для руху в кожному напрямку, розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки та вантажний транспортний засіб, який рухається по вищевказаній правій крайній смузі. В подальшому, водій службового транспортного засобу TOYOTA PRIUS вмикає спеціальні світлові сигнали синього та червоного кольору, та починає різкий рух в бік смуг руху зустрічного напрямку, створює аварійну обстановку, тим самим змушує водія вантажного транспортного засобу різко виїхати на смугу руху зустрічного напрямку з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому вказаний службовий транспортний засіб перетинає подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та залишає місце події.

В зв`язку із зазначеною доповідною запискою наказом начальника Департаменту Патрульної поліції від 15.08.2023р. №1643 було призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію. Наказом начальника Департаменту Патрульної поліції від 29.082023р. № 1768 продовжено строки проведення службового розслідування.

Проведеним службовим розслідуванням було встановлено, що поліцейським роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 допущено порушення вимог Присяги працівника поліції, не виконавши обов`язків покладених на нього, а саме: урочисто присягнувши вірно служити Українському народові, відступив від вимоги неухильного дотримання положень нормативно-правових актів, створивши аварійну обстановку, не проявив повагу до права ОСОБА_3 розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконають вимоги правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 та створив негативний суспільний резонанс, чим підірвав честь державного органу влади Національної поліції України, а отже несумлінно виконував свої посадові обов`язки. Також зазначено, про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 від 18.12.2018р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", що виразилося у не здійсненні відеофіксації за допомогою портативного відеореєстратора, який не перебував у розрядженому стані, під час події за участю ОСОБА_3 , яка мала місце поблизу будинку АДРЕСА_2 о 09.05 15.08.2023р.

За наслідками службового розслідування було складено Висновок від 13.09.2023р. про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 5 ст. 122 КУпАП, п.5 розділу IІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, пп. 1, 10, 12, 13 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22 листопада 2018 року №5217, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту.

Вказаний Висновок 13.09.2023р. затверджено начальником УПП в Харківській області Департаменту Патрульної поліції.

Крім того, за наслідками зазначеної події було складено Протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2023р. № ААД 030722, відповідно до якого зафіксовано порушення п.п. 2.3 «б», 3.1, 10.1, 34 ПДР України, внаслідок чого встановлено ознаки порушення з боку позивача ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2023р. у справі №643/8156/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього штраф у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень 00 копійок. Вказана постанова згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За наслідками розгляду Висновку дисциплінарної комісії прийнято наказ від 05.10.2023р. №538, згідно якого за вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися у порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 5 ст. 122 КУпАП, п.5 розділу IІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, пп. 1, 10, 12, 13 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 22 листопада 2018 року №5217, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В порядку реалізації вказаного дисциплінарного стягнення прийнято наказ ДПП від 19.10.2023р. № 1401 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Позивач, вважаючи протиправним проведене службове розслідування та, як наслідок, і застосоване дисциплінарне стягнення, звернувся до суду з позовом в даній справі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України Про Національну поліцію, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та інтими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону Про Національну поліцію України передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до статті 19 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Звідси слідує, що Присяга працівника Національної поліції України є одностороннім усвідомлено вольовим публічним невідкличним зобов`язанням громадянина України: 1) вірно служити інтересам Українського народу; 2) дотримуватися Конституції; Д) дотримуватися законів України; 3) поважати права і свободи людини, честь держави; 4) охороняти права і свободи людини, честь держави; 5) з гідністю вести високе звання поліцейського; 6) сумлінно виконувати службові обов`язки.

Інститут Присяги працівника Національної поліції України вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання публічним службовцем - поліцейським закону у повсякденній та службовій діяльності.

Верховний Суд у постанові від 07.03.2019р. справа № 819/736/18 (пункт № 60) та у постанові від 05.03.2020р. справа № 815/4478/16 (пункт № 48) встановив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Підпунктами 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КУпАП, порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція,, № 1026), під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до підпунктів 1, 10, 12 та 13 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського УПП в Харківській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 22 листопада 2018 року № 5217, поліцейський під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; під час керування патрульним автомобілем бути прикладом для інших учасників дорожнього руху в частині дотримання ПДР: виконувати Інші обов`язки . поліцейського відповідно до законодавства, нормативно-правових актів /Міністерства внутрішніх справ України та організаційно-розпорядчих документів Національної поліції України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

В даній справі у ході проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення службової дисципліни, що виразилося в особистій недисциплінованості, невиконанні норм чинного законодавства України, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Судом в ході розгляду справи недоліків у проведенні службового розслідування не встановлено.

Таким чином суд з наведеними висновками погоджується та зазначає, що відповідно до вимог частини першої та другої статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку, з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчинення нових дисциплінарних проступків.

Відповідно до частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення Виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

З урахуванням наведеного обґрунтованими слід погодитися з висновками дисциплінарної комісії, за якими з боку позивача встановлено порушення службової дисципліни, за наслідками якого проводилася перевірка, що спричинило порушення останнім вимог Присяги працівника поліції.

При цьому суд частково погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив на позовну заяву, за якими сам лише суспільний резонанс, який викликала подія за участю ОСОБА_1 15.08.2023р. та який мав місце переважно у соціальних мережах в Інтернеті не є відображенням загальної громадської думки, не є можливим достеменно встановити характер та ступінь впливу коментарів в мережі Інтернет на авторитет працівників поліції та поліції в цілому.

Однак, суд змушений констатувати, що за наявними в адміністративній справі доказами позивача було звільнено зі служби в зв`язку з порушенням ним Присяги працівника поліції, що виразилося у порушенні ним вимог Законів України, зокрема, ч. 5 ст. 122 КУпАП України .

Суд вказує, що порушення вимог Присяги працівника поліції в частині неухильного дотримання положень нормативно-правових актів підтверджено Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2023р. у справі за №643/8156/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП України та накладено на останнього штраф . За наявними у справі доказами та доводами позовної заяви вказана постанова суду позивачем не оскаржувалася.

Доводи позивача про те, що порушення ним правил дорожнього руху були обумовлені службовою необхідністю з переслідування порушника ПДР зібраними у справі доказами не підтверджено.

Доводи позивача щодо невикористання ним портативного відеореєстратора зведено ним до того, що керуючи автомобілем, він мав докласти додаткових зусиль для його увімкнення, що могло спричинити переведення уваги з дороги до камери, а також доводи про можливу фіксацію на камеру військової техніки.

Ці доводи суд вважає непереконливими та зауважує, що позивачем не надано доказів наявності жодної військової техніки на час події за участю позивача у межах видимості. Що стосується доводів про неможливість включити камеру при керуванні автомобілем у русі, позивач мав можливість та обов`язок зробити це з дотриманням ПДР, зокрема зупинивши автомобіль. Протилежного ним не доведено.

Що стосується виявлення пом`якшуючих та обтяжуючих обставин скоєння дисциплінарного проступку, а також співмірності застосованого дисциплінарного стягнення слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 3,4,5,6 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

В даній справі судом встановлено, що під час проведення службового розслідування досліджувалося питання наявності обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

При цьому у ході проведення службового розслідування дисциплінарна комісія врахувала, що до обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Суд не погоджується з наявністю таких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , до яких відповідачем віднесено настання тяжких наслідків у вигляді негативного суспільного резонансу, значного розголосу та підриву авторитету Національної поліції України, з посиланням на обговорення події за участю позивача в соціальних мережах. Однак дана обставина на висновки суду щодо співмірності накладеного на позивача дисциплінарного стягнення не впливає.

При проведенні службового розслідування вивчено характеристику позивача, яка в цілому є позитивною.

Відтак, за результатом службового розслідування до позивача правомірно застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

В рішенні №37801/97 від 01.07.2003 р. по справі Суомінен проти Фінляндії Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Як зазначено в рішенні по справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) АС 591 at 638. сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь які правові наслідки настануть. Крім того, принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для віх інших державних органів. Так, на думку Суду, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В даній справі відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, суду в повній мірі належними та допустимими доказами доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного наказу. Доводи позовної заяви вказаних висновків не спростовують.

З урахування викладеного суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 КАС України, згідно якої підлягають відшкодуванню або оплаті витрати позивача - не суб`єкта владних повноважень лише при задоволенні адміністративного позову.

Отже, з урахуванням результатів розгляду справи підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров