Справа № 320/4924/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4924/21 Головуючий у 1 інстанції: Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Бучанської районної ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бучанської районної ради Київської області про скасування розпорядження та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бучанської районної ради Київської області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Бучанської районної ради Київської області від 24 лютого 2021 року № 38-к/тр «Про припинення повноважень ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника голови Бучанської районної ради Київської області;

- стягнути з Бучанської районної ради Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Бучанської районної ради Київської області від 24 лютого 2021 року № 38-к/тр «Про припинення повноважень ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 з 20.03.2021 на посаді заступника голови Бучанської районної ради Київської області. Зобов`язано Бучанську районну раду Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Бучанська районна рада Київської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивач, як заступник керівника органу місцевого самоврядування, був зобов`язаний особисто приймати участь у проведенні спеціальної перевірки і бути обізнаним про хід проведення такої перевірки. Також, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що будь-яка особа забороняла чи обмежувала доступ до матеріалів спеціальної перевірки позивачеві. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що спеціальну перевірку розпочато 14.01.2021 року, а закінчення строку перевірки спливає 08.02.2021 року і усі вчинені позивачем дії, як надсилання запиту до НАЗК 16.02.2021 року, надання пояснень 11.03.2021 року не можуть розглядатись в рамках спеціальної перевірки.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року продовжено строк розгляду справи на строк достатній для всебічного та повного розгляду справи.

16 січня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Печенкіна Ігоря Віталійовича надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІX «Про утворення та ліквідацію районів», створено Бучанський район в Київській області.

Відповідно до постанови Центральної виборчої комісії № 160 від 08.08.2020 «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року», 25.10.2020 відбулись вибори депутатів Бучанської районної ради.

ОСОБА_1 був обраний депутатом Бучанської районної ради від Політичної партії "Європейська Солідарність".

26 листопада 2020 року на першій сесії таємним голосуванням було обрано голову ради ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 обрано заступником голови Бучанської районної ради Київської області (рішення від 16.11.2020 № 06-01-VIII).

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 на вимогу закону, як новообраним депутатом, була подана щорічна декларація до НАЗК (за 2019 рік). Починаючи з першої сесії функції апарату Бучанської районної ради Київської області виконував апарат ліквідованої Києво-Святошинської районної ради Київської області. Оскільки, Бучанська районна рада була новоутворена, тому, була зареєстрована як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань лише 07.12.2020.

11 січня 2021 року прийнято розпорядження голови Бучанської районної ради Київської області ОСОБА_2 № 06-к/тр «Про вступ на посаду ОСОБА_1 » про призначення позивача на посаду.

ОСОБА_1 вказує, що про необхідність проходження спеціальної перевірки в НАЗК він дізнався лише 14.01.2021, коли працівники відділу кадрів попросили його заповнити анкетні дані особової справи та надати згоду для проходження спеціальної перевірки. Тож, виходячи з того, що розпорядження видано в 2021 році, ОСОБА_1 , як кандидат на посаду, мав подати вже нову декларацію за 2020 рік до НАЗК.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що, зважаючи на надто стислі строки, а також, відсутність попередження про час видачі розпорядження, подати декларацію до Національного агентства з питань запобігання корупції одразу в той же день було неможливим.

15 січня 2021 року апаратом Бучанської районної ради Київської області було подано запит до всіх інстанцій, включаючи Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком.

26 січня 2021 року Бучанською районною радою Київської області отримано відповідь від НАЗК (лист від 19.01.2021 № 49-01/3484/21) «Інформація про розгляд запиту на проведення спеціальної перевірки стосовно ОСОБА_1 » № 49-01/3484/21, у якій зазначено, що НАЗК залишає без розгляду запит про проведення перевірки відомостей стосовно позивача, оскільки, станом на 19.01.2021 року в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відсутня декларація ОСОБА_1 за 2020 рік.

04 лютого 2021 року ОСОБА_1 було подано декларацію за 2020 рік в Єдиний державний реєстр декларацій уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про що він повідомив апарат і голову районної ради.

05 лютого 2021 року, не зважаючи на інформацію щодо подачі позивачем декларації, голова районної ради видав резолюцію, а також дав доручення керівнику юридичного відділу Бучанської районної ради Київської області Підлісному С. відправити лист НАЗК на розгляд постійної комісії Бучанської районної ради Київської області з питань регламенту, етики, законності, контролю за виконанням рішення районної ради, рад територіальних громад та депутатської діяльності.

Надалі, як стверджує позивач, він неодноразово звертався з проханням повторно відправити запит до НАЗК для повторного проведення перевірки та отримання відповіді, який би завершив спеціальну перевірку.

16 лютого 2021 року не дочекавшись відповіді від голови Бучанської районної ради Київської області, ОСОБА_1 зібрав всі необхідні документи та подав особисто до НАЗК пакет документів, скориставшись нормою порядку про проходження спеціальної перевірки, в якому йдеться, що: "до моменту формування відповідного структурного підрозділу новоутвореного органу (відділу кадрів Бучанської районної ради Київської області) кандидат на посаду може особисто подати документи до НАЗК".

17 лютого 2021 року, не зважаючи на подачу позивачем особисто документів до НАЗК, відбулося засідання постійної комісії Бучанської районної ради з питань регламенту, етики, законності, контролю за виконанням рішення районної ради, рад територіальних громад та депутатської діяльності, на якому комісія вирішила рекомендувати голові Бучанської районної ради Київської області ОСОБА_2 визнати, що заступник голови Бучанської районної ради ОСОБА_1 не пройшов спеціальну перевірку, що передбачена ст. ст. 56, 58 Закону України "Про запобігання корупції".

23 лютого 2021 року листом № 49-01/10023/21 на адресу Бучанської районної ради Київської області від НАЗК надійшла інформація про результати спеціальної перевірки ОСОБА_1 , зокрема, достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік (далі - Результати перевірки декларації).

Так, у Результатах перевірки декларації зазначено про розбіжності. Зокрема, у розділі 3 "Об`єкти нерухомості" декларації кандидат на посаду зазначив відомості щодо права власності на квартиру загальною площею 50,4 кв. м, дата набуття права - 20.09.2012, реєстраційний номер 3969334, вартість на дату набуття права або за останньою грошовою оцінкою - 694 207 грн. Відповідно до інформації з ДРРП загальна вартість нерухомого майна становить 76 467 грн.

У розділі 3 "Об`єкти нерухомості" декларації кандидат на посаду зазначив відомості про права спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 55,3 кв. м, дата набуття права - 20.05.1996 року, реєстраційний номер 11175508, за адресою: АДРЕСА_1 , у полі "вартість на дату набуття права або за останньою грошовою оцінкою" зазначено "не відомо". Відповідно до інформації з ДРРП відомості щодо права спільної сумісної власності кандидата на посаду на зазначену квартиру відсутні.

У розділі 3 "Об`єкти нерухомості" декларації кандидат на посаду зазначив відомості щодо права власності на земельну ділянку загальною площею 582 кв.м, дата набуття права - 19.05.2008 року, кадастровий номер :22:004:1128, вартість на дату набуття права або за останньою грошовою оцінкою - 1053 грн. Відповідно до інформації з ДЗК державний акт на земельну ділянку від 14.05.2009 року, відомості щодо її вартості відсутні.

У розділі 6 "Цінне рухоме майно-транспортні засоби" декларації кандидат на посаду зазначив відомості щодо права власності на легковий автомобіль марки FORD модель FOCUS, 2011 року випуску, дата набуття права - 07.07.2015, вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування або за останньою грошовою оцінкою - 184 380 грн. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості щодо вартості транспортного засобу відсутні.

У розділі 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації кандидат на посаду зазначив відомості щодо доходів: доходу від зайняття підприємницькою діяльністю у сумі 524 157 грн; заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи у сумі 28 800 грн, джерело доходу - ТОВ "Ріелтінвест". Відповідно до інформації з ДРФО ,кандидат на посаду отримав протягом І-ІІІ кварталів 2020 року доходи у вигляді: доходу, виплаченого самозайнятій особі у сумі 9 653 грн; заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи, у сумі 14 400 грн, джерело доходу - ТОВ "Ріелтінвест". Крім того, відповідно до інформації з ДРФО кандидат на посаду отримав протягом І-ІІІ кварталів 2020 року дохід від продажу нерухомого майна у сумі 559 000 грн, джерело доходу (податковий агент) - ОСОБА_3 , відомості про які кандидат на посаду у розділі 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації не зазначив.

При цьому, орган, який організовує проведення спеціальної перевірки, у разі декларування претендентом на посаду відомостей у розділах 4 "Об`єкти незавершеного будівництва", 5 "Цінне рухоме майно (крім транспортних засобів)", 7 "Цінні папери", 10 "Нематеріальні активи", 12 "Грошові активи", 13 "Фінансові зобов`язання", 15 "Робота за сумісництвом суб`єкта декларування", 16 "Членство суб`єкта декларування в організаціях та їх органах" декларації, за потреби, має право самостійно відібрати пояснення у суб`єкта декларування.

У листі, також, вказано, що, відповідно до частини другої статті 58 Закону України "Про запобігання корупції", особа, відомості якої перевіряються, має можливість надати протягом п`яти робочих днів письмове пояснення за таким фактом.

Рішення щодо результатів розгляду (врахування) наданих пояснень та виправлення розбіжностей приймається органом, на посаду в якому претендує особа. Повторне проведення спеціальної перевірки за результатами розгляду пояснень та виправлення розбіжностей органом, на посаду в якому претендує особа, Законом України "Про запобігання корупції" не передбачено.

24 лютого 2021 року голова Бучанської районної ради Київської області ОСОБА_2 видав розпорядження № 38-к/тр "Про припинення повноважень ОСОБА_1 ", яким припинені повноваження позивача, як заступника голови районної ради - "з моменту оголошення даного розпорядження на сесії Бучанської районної ради". Також, в пункті 2 розпорядженні вказано: надати депутату Бучанської районної ради ОСОБА_1 можливість ознайомитись з довідкою про результати проведення спеціальної перевірки. Пунктом 4 - Відділу фінансово-господарського забезпечення та звітності виконавчого апарату Бучанської районної ради здійснити повний розрахунок з ОСОБА_1 згідно чинного законодавства України.

Підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження слугував факт проходження ОСОБА_1 спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, норми пункту 2 статті 58 Закону України "про запобігання корупції", врахування висновків, викладених у протоколі № 3 від 17 лютого 2021 року Комісії з питань регламенту, етики, законності, контролю за виконанням рішення районної ради, рад територіальних громад та депутатської діяльності Бучанської районної ради VIII скликання Київської області.

11 березня 2021 року Бучанська районна рада Київської області отримала від ОСОБА_1 пояснення стосовно інформації, викладеній у листі НАЗК від 23 лютого 2021 року № 49-01/10023/21 про результати спеціальної перевірки, а також копії підтверджуючих документів.

19 березня 2021 року на пленарному засіданні чергової 6 сесії Бучанської районної ради VIII скликання Київської області припинено повноваження заступника голови Бучанської районної ради VIII скликання Київської області ОСОБА_1 без припинення повноважень депутата Бучанської районної ради VIII скликання Київської області з моменту оголошення даного розпорядження на сесії Бучанської районної ради VIII скликання; надано можливість позивачу ознайомитися із довідкою про результати проведення спеціальної перевірки.

Згідно зі списком реєстрації депутатів Бучанської районної ради VIII скликання Київської області 19 березня 2021 року, ОСОБА_1 був присутній на пленарному засіданні чергової 6 сесії, на якому припинено його повноваження як заступника голови Бучанської районної ради Київської області без припинення його повноважень як депутата цієї ж ради.

22 березня 2021 року листом № 101/02-11 Бучанська районна рада Київської області повідомила ОСОБА_1 про необхідність отримання трудової книжки у зв`язку із достроковим припинення його повноважень як заступника голови Бучанської районної ради Київської області.

Не погоджуючись із розпорядженням про припинення повноважень заступника голови, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон № 2493-III).

Відповідно до визначення статті 1 даного Закону, Служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Частиною 1 статті 2 Закону № 2493-III передбачено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

За приписами ст. 3 Закону № 2493-III, посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

В силу вимог ч. 3 ст. 5 Закону № 2493-III, стосовно осіб, які обрані (затверджені) відповідною радою на посади, зазначені в абзаці третьому статті 3 цього Закону, а також стосовно осіб, які претендують на зайняття зазначених в абзаці четвертому статті 3 цього Закону посад в органах місцевого самоврядування, за їх письмовою згодою проводиться спеціальна перевірка в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону № 2493-III, на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», заступник голови районної, районної у місті (у разі її створення) ради, перший заступник, заступник голови обласної ради обираються відповідною радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування і здійснюють свої повноваження до припинення ними повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків дострокового припинення їх повноважень у порядку, встановленому частинами третьою та четвертою цієї статті.

Частиною 3 статті 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що повноваження заступника голови районної у місті, районної ради, першого заступника, заступника голови обласної ради можуть бути достроково припинені без припинення повноважень депутата відповідної ради за рішенням відповідної ради, що приймається шляхом таємного голосування. Питання про дострокове припинення їх повноважень може бути внесено на розгляд відповідної ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради або голови ради.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII).

У відповідності до ч. 1 ст. 56 Закону № 1700-VII, стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

У разі якщо призначення, обрання чи затвердження на посади здійснюється місцевою радою, спеціальна перевірка проводиться у встановленому цим Законом порядку стосовно призначених, обраних чи затверджених на відповідні посади осіб.

Згідно ч. 2 ст. 56 Закону № 1700-VII, організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, установлених законом. Для забезпечення організації проведення спеціальної перевірки керівник відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату може визначити відповідальний структурний підрозділ.

Положеннями ч. 3 ст. 56 Закону № 1700-VII передбачено, що спеціальній перевірці підлягають відомості про особу, яка претендує на зайняття посади, зазначеної в частині першій цієї статті, зокрема щодо: 1) наявності судового рішення, що набрало законної сили, згідно з яким особу притягнуто до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, а також наявності судимості, її зняття, погашення; 2) факту, що особа піддана, піддавалася раніше адміністративним стягненням за пов`язані з корупцією правопорушення; 3) достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 4) наявності в особи корпоративних прав; 5) стану здоров`я (в частині перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров`я), освіти, наявності наукового ступеня, вченого звання; 6) відношення особи до військового обов`язку; 7) наявності в особи допуску до державної таємниці, якщо такий допуск необхідний згідно з кваліфікаційними вимогами до певної посади; 8) поширення на особу заборони займати відповідну посаду, передбаченої положеннями Закону України "Про очищення влади".

Приміткою до ст. 56 Закону № 1700-VII передбачено, що посадами, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, є, зокрема, посади, які частиною першою статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" віднесені до першої - третьої категорій.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", до другої категорії посад належить, зокрема, посади заступників голів обласних рад.

Отже, у випадку, якщо особа претендує на зайняття посади заступника голови обласної ради, вона має пройти спеціальну перевірку.

За приписами ч. 1 ст. 57 Закону № 1700-VII, спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою особи, яка претендує на зайняття посади, у строк, що не перевищує двадцяти п`яти календарних днів з дня надання згоди на проведення спеціальної перевірки. У разі ненадання особою такої згоди питання щодо призначення її на посаду не розглядається.

Порядок проведення спеціальної перевірки та форма згоди на проведення спеціальної перевірки затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону № 1700-VІІ, для проведення спеціальної перевірки особа, яка претендує на зайняття посади, подає до відповідного органу: 1) письмову згоду на проведення спеціальної перевірки; 2) автобіографію; 3) копію паспорта громадянина України; 4) копії документів про освіту, вчені звання та наукові ступені; 5) медичну довідку про стан здоров`я за формою, затвердженою Міністерством охорони здоров`я України щодо перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров`я; 6) копію військового квитка або посвідчення особи військовослужбовця (для військовослужбовців або військовозобов`язаних); 7) довідку про допуск до державної таємниці (у разі його наявності).

Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, 14 січня 2021 року ОСОБА_1 було надано згоду на проведення спеціальної перевірки щодо нього та додано відповідні документи для її проходження.

Згідно положень ч. 3 ст. 57 Закону № 1700-VІІ, після одержання письмової згоди особи, яка претендує на зайняття посади, на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, не пізніше наступного дня надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить проведення спеціальної перевірки відомостей, передбачених у частині третій статті 56, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття відповідної посади, за формою, яку затверджує Кабінет Міністрів України. Запит підписує керівник органу, на посаду в якому претендує особа в разі його відсутності - особа, яка виконує обов`язки керівника, або один з його заступників відповідно до розподілу функціональних обов`язків. До запиту додаються копії документів, зазначених у частині другій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 58 Закону № 1700-VІІ, інформація про результати спеціальної перевірки, підписана керівником органу, що проводив перевірку, а в разі його відсутності - особою, яка виконує його обов`язки, або заступником керівника органу відповідно до розподілу функціональних обов`язків, подається до органу, який надіслав відповідний запит, у семиденний строк з дати надходження запиту.

Під час проведення спеціальної перевірки між органами (підрозділами), які її проводять, можуть здійснюватися взаємодія та обмін відомостями щодо особи, зокрема щодо осіб, які претендують на зайняття посад, перебування на яких становить державну таємницю. Такі взаємодія й обмін здійснюються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Закону № 1700-VІІ, рішення про призначення (обрання) або про відмову у призначенні (обранні) на посаду, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, приймається після проведення спеціальної перевірки.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки відомостей про претендента на посаду, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади, посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду вищезазначених пояснень претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронні органи та відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Особа, щодо якої за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку.

Повноваження особи, зазначеної в абзаці восьмому частини першої статті 56 цього Закону, достроково припиняються без припинення повноважень депутата ради, а відповідна особа звільняється з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради у випадку, якщо вона не пройшла спеціальну перевірку або не надала у встановлений цим Законом строк згоди на проведення спеціальної перевірки.

За приписами частини 3 статті 58 Закону № 1700-VІІ, орган, на посаду в якому претендує особа, на підставі одержаної інформації готує довідку про результати спеціальної перевірки за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Щодо кандидатів на зайняття посад (крім посади судді), призначення (обрання) на які здійснюється Президентом України, Верховною Радою України або Кабінетом Міністрів України, таку довідку готує відповідний структурний підрозділ Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України або Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Особи, щодо яких проведена спеціальна перевірка, мають право на ознайомлення з довідкою про результати спеціальної перевірки та в разі незгоди з результатами перевірки можуть подати відповідному органу державної влади, органу місцевого самоврядування свої зауваження у письмовій формі. Ці зауваження підлягають розгляду у семиденний строк з дня їх надходження.

Інформація про результати спеціальної перевірки та документи щодо її проведення є конфіденційними, якщо вони не містять відомостей, що становлять державну таємницю.

Документи, що були подані особою, яка претендувала на зайняття посади, для проведення спеціальної перевірки, у разі призначення (обрання) її на посаду передаються для зберігання в особовій справі, а в разі відмови у призначенні (обранні) на посаду повертаються цій особі під розписку, крім випадків, коли встановлено неправдивість цих документів, та інших випадків, передбачених законом.

Довідка про результати спеціальної перевірки додається до документів, поданих особою, або до особової справи, якщо прийнято рішення про її призначення (обрання) на посаду.

Матеріали справи свідчать, що 26 січня 2021 року відповідачем отримано відповідь від НАЗК (лист від 19.01.2021 № 49-01/3484/21) «Інформація про розгляд запиту на проведення спеціальної перевірки стосовно ОСОБА_1 » № 49-01/3484/21, у якій зазначено, що НАЗК залишає без розгляду запит про проведення перевірки відомостей стосовно позивача, оскільки, станом на 19.01.2021 року в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відсутня декларація ОСОБА_1 за 2020 рік (а.с. 42).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що залишення без розгляду запиту, на переконання суду, не може вважатись не проходженням позивачем спеціальної перевірки, натомість, зобов`язувало відповідача повідомити про вказане позивача та надати можливість виправити недоліки та/або надати відповідні пояснення щодо проходження спеціальної перевірки.

Як вбачається з Протоколу №3 від 17.02.2021 Комісії з питань регламенту, етики, законності, контролю за виконанням рішення районної ради, рад територіальних громад та депутатської діяльності Бучанської районної ради VIII скликання, після отримання 26.01.2021 листа НАЗК, відповідач почав відраховувати для позивача п`ятиденний строк на надання письмових пояснень, що визначений ч. 2 ст. 58 Закону № 1700-VІІ (а.с. 41).

В подальшому, враховуючи вищевказаний Протокол №3 від 17.02.2021, відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження від 24.01.2021 №38-к/тр, яким припинені повноваження позивача, як заступника голови районної ради, у зв`язку з непроходженням спеціальної перевірки (а.с. 38).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач надав позивачу можливість надати пояснення, чим порушено процедуру, визначену чинним законодавством.

Водночас, апелянт вважає, що позивач, як заступник керівника органу місцевого самоврядування, був зобов`язаний особисто приймати участь у проведенні спеціальної перевірки і бути обізнаним про хід проведення такої перевірки.

Також, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що будь-яка особа забороняла чи обмежувала доступ до матеріалів спеціальної перевірки позивачеві.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи апелянта необгрунтованими, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 171 затверджено Порядок проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком (далі - Порядок проведення спеціальної перевірки).

Відповідно до пункту 12 Порядку проведення спеціальної перевірки, у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки розбіжностей у поданих претендентом на посаду автобіографії та/або декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік претендентові на посаду повідомляється про такий факт і йому надається можливість протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення та/або виправити розбіжності.

Отже, у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки розбіжностей у поданих претендентом на посаду декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, його необхідно повідомити про такий факт та надати можливість протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення.

Разом з тим, Бучанською районною радою Київської області не було повідомлено ОСОБА_1 про надходження 26.01.2021 листа НАЗК від 19.01.2021 № 49-01/3484/21, у зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості протягом п`яти робочих днів надати письмове пояснення або виправити розбіжності.

Водночас, матеріали справи свідчать, що 04.02.2021 позивачем все ж таки було подано декларацію за 2020 рік в Єдиний державний реєстр декларацій уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 26-34).

Також, 16 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав особисто до НАЗК пакет документів.

НАЗК за результатами спеціальної перевірки листом від 23.02.2021 № 49-01/10023/21 повідомило відповідача про здійснення відносно позивача спеціальної перевірки (а.с. 45-47).

Згідно інформації від НАЗК від 23.02.2021 № 49-01/10023/21, позивач пройшов спеціальну перевірку щодо достовірності відомостей, зазначених особою в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020, однак НАЗК вказало на наявність розбіжностей.

Однак, відповідачем не надано доказів того, що позивачу після отримання листа НАЗК від 23.02.2021 № 49-01/10023/21 була надана, передбачена ч. 2 ст. 58 Закону № 1700-VІІ можливість надати пояснення, чим порушено процедуру, визначену чинним законодавством.

Враховуючи вищезазначене, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що дане порушення з боку суб`єкта публічного права не є формальним, оскільки, такий недолік спричинив наслідки, які унеможливили реалізацію позивачем своїх прав та, відповідно, їх захист.

При цьому, станом на дату прийняття оскаржуваного розпорядження, ОСОБА_1 пройшов спеціальну перевірку та мав право надати пояснення щодо виявлених розбіжностей/неточностей.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Бучанської районної ради Київської області від 24 лютого 2021 року № 38-к/тр «Про припинення повноважень ОСОБА_1 » є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційна скарга Бучанської районної ради Київської області не містить будь-яких доводів в частині зобов`язання судом першої інстанції відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, оцінка оскаржуваному рішенню суду в цій частині не надається.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Бучанської районної ради Київської області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 22.01.2024 р.