Справа № 160/19794/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №160/19794/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) про стягнення гарантованої суми відшкодування -задоволено.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом (депозитом) за договором банківського вкладу №77513 від 11 лютого 2015 року у розмірі 140000 грн. 00 коп. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) грн.00 коп.

ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, в якому просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою правничої (правової допомоги) адвоката у розмірі 19500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 призначено клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/19794/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми відшкодування, до розгляду в порядку письмового провадження.

Встановлено відповідачу строк для подання пояснень щодо поданого клопотання до 23.01.2024.

22.01.2024 через систему «Електронний суд» від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з приводу поданого позивачем клопотання на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, надійшли пояснення.

Відповідач звертає увагу суду на те, що Фонд гарантування не зареєстрований в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, що формується згідно з порядком, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 р. №1691. Фонд гарантування не отримує бюджетні асигнування.

За приписами частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У цьому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 цієї статті).

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ст. 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Представником позивача не було надано доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в межах строку, встановленого КАС України.

Розглянувши подане клопотання та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення відноситься до основних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.1,ч.2 ст. 16 КАС України).

Відповідно до ч.1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин 1,2, 4, 5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В тексті позовної заяви позивачем було зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу складає 15000,00 грн.

Доказів понесення таких витрат позивачем надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (за умови попередження про це до прийняття рішення по суті).

Такий висновок щодо застосовування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №620/2936/20.

Відповідно до довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа представнику позивача доставлено судове рішення до електронного кабінету 17.01.2024.

В цей же день представником було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат до заяви додані відповідні докази.

У зв`язку з наведеним суд відхиляє посилання відповідача на недотримання позивачем порядку надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1. ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За визначенням п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

11.02.2020 між Адвокатом Чередник Іриною Олександрівною (Адвокат) і Церцек Володимиром Харламповичем (Клієнт) був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги №09/20, за яким Клієнт доручає Адвокату надання правничої (правової) допомоги у вигляді консультацій з правових питань, представництва та захисту прав та законних інтересів Клієнта у будь-яких органах, установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкованості, органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державної реєстрації, у судах всіх інстанцій та підвідомчості у цивільних, господарських та адміністративних справах, з усіма правами, наданими КПК України, ЦПК України, ГПК України, КАС України та іншими нормативно-правовими актами.

За пунктами 4.1, 4.2 договору вартість послуг Адвоката, в тому числі розмір та порядок обчислення гонорару, визначаються за домовленістю між Клієнтом та Адвокатом та оплачуються Клієнтом передоплатою (авансування) або по фактичному виконанню Адвокатом доручення Клієнта шляхом перерахування Клієнтом безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Адвоката або готівкою. Клієнт відшкодовує Адвокату всі понесені витрати Адвоката, пов`язані з виконанням доручення Клієнта. Витратами рахуються - оплата роботи спеціалістів, висновки яких запитуються Адвокатом, транспортні витрати, оплата перекладу та нотаріального засвідчення документів, оплата копіювальних, друкованих та інших технічних робіт, телефонних розмов тощо.

07.03.2023 сторонами до вказаного договору був укладений Додаток №1, яким сторони домовились, що вартість наданих послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правничої (правової) допомоги №09/20 від 11.02.2020 року складає 1500 грн. за 1 годину роботи адвоката.

Оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом готівкою по фактичному виконанню адвокатом доручення, яким є день ухвалення у справі №160/19794/23 остаточного судового рішення або під час судового розгляду справи, у будь-який день усно узгоджений між сторонами.

Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) за договором від 12.01.2024, підписаним сторонами, адвокатом були надані клієнту наступні послуги:

1.Попереднє вивчення матеріалів, формування позиції та консультування 2 год.;

2.Опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивчення судової практики 2 год.;

3.Складання позовної заяви-4 год.

4.Складання заяви про усунення недоліків позовної заяви по справі №160/19794/23 та заяви про поновлення строку звернення до суду із позовом -2 год.;

5.Складання клопотання про відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу -3 год.

Сторонами в пунктах 2, 3 акту погоджено, що вартість наданих адвокатом клієнтові послуг складає 19500 грн. Клієнт сплачує вартість наданих послуг адвокатові готівкою у день підписання акту.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №18 від 12.01.2024 позивачем за надані послуги з правничої допомоги сплачено 19500,00 грн.

За правилами частин 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто, суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

Відповідачем про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлено.

В той же час, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 по справі № 200/14113/18-а.

Дана справа є справою незначної складності і розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правничу допомогу можуть бути зменшені та підлягають частковому відшкодуванню, а саме в сумі 5000,00 грн. що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 241, 243-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/19794/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення гарантованої суми відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона