Справа № 640/38220/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів - Мартинюк Н.М., Мельник Томенко Ж.М.,
за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,
2. 08 січня 2024 року до Верховного Суду шляхом поштового зв`язку від адвоката Дударенко Анни Михайлівни - представника ОСОБА_1 надійшла заява прийняття додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, в якій представник позивача просить стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22 700,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
4. В обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що при прийняті постанови від 22.12.2023 Верховним Судом не вирішено питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке підлягає вирішенню. З огляду на те, що постановою Верховного Суду від 22.12.2023 у цій справі вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 було задоволено, то відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 700, 00 грн за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
7. Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2024 дану заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
8. Вирішуючи подану представником позивача заяву про прийняття додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі, колегія суддів виходить з такого.
9. Відповідно до частин першої-другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
10. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
11. Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
12. Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
13. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
16. Таким чином, з огляду на те, що постановою Верховного Суду від 22.12.2023 у цій справі вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 було задоволено, постанову суду апеляційної інстанції про відмову у позові скасовано та залишено в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позову, а також те, що Судом питання про судові витрати не вирішувалося, то відповідно до статті 139 КАС України, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 22 700, 00 грн за розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції.
17. А тому заяву адвоката Дударенко Анни Михайлівни - представника ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення про розподіл судових витрат слід задовольнити та прийняти у справі додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22 700,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 252, 355, 356, 359 КАС України, Суд
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
...........................
...........................
...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду